Справа 682/1554/26
Провадження № 3/682/355/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 21 липня 2026 року  
Суддя Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області     Мотонок Т.Я.,
за участі:
секретаря судових засідань     Мелашенко О.В.
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 ,
захисника       Волкової А.О.,
прокурора       Олех О.В.,
розглянувши матеріали справи, які надійшли від Хмельницького управління внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , старшого інспектора сектору моніторингу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, одруженої, має двох неповнолітніх дітей, дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності – відсутні,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог підпункту 2, 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», подала завідомо недостовірні відомості до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік на загальну суму 604 000 гривень, чи вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Так, наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області від 01.06.2022 № 148о/с капітана поліції ОСОБА_2 переміщено на посаду старшого інспектора сектора моніторингу Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.
24.03.2025, перебуваючи на посаді старшого інспектора сектора моніторингу Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, та зазначила відомості, які відрізняються від достовірних на суму 604 000 грн, що перевищує 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації,.
Так, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначила відомостей про квартиру загальною площею 74,6 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 600 000 грн, що належить з 02.02.2023 на праві власності члену сім`ї (чоловіку) та знаходиться у суб`єкта декларування та члена сім`ї (сина ОСОБА_3 ) на іншому праві користування у зв`язку із фактичним проживання, про що зазначено у розділі 2.1 декларації.
У розділі «Транспортні засоби» декларації ОСОБА_1 зазначила відомості, які не відповідають дійсності про вартість автомобіля легкового MERSEDES-BENZ А180 (2005 р.в.), який перебуває у неї на праві власності з 28.12.2022, вказавши 114 000 гривень. Під час перевірки встановлено, що згідно із відомостями ЄДРТЗ, вартість зазначеного автомобіля становить 110 000 гривень. Таким чином ОСОБА_4 зазначила відомості, які не відповідають дійсності, на суму 4000 гривень.
Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 заперечувала факт вчинення нею адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Пояснила, що на момент заповнення декларації її сину було лише кілька місяців, тому через втому та відсутність часу вона мала змогу заповнити декларацію лише в нічний час. Заповнюючи декларацію, вона внесла всі відомі їй дані, зокрема, зазначила про її реєстрацію в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Для заповнення декларації вона запитувала у чоловіка, кому належить дана квартира, на що їй було повідомлено, що власником квартири є матір чоловіка. Будь-яких реєстраційних документів на квартиру ні чоловік, ні його матір – не надали. Щодо різниці у вартості автомобіля, зазначила, що до вартості авто 110 000 грн вона також додала супутні витрати, які були понесені нею при купівлі авто на суму 4000 грн. Після отримання повідомлення від НАЗК їй було надано термін для усунення недоліків декларації, у зв`язку із чим вона звернулась до чоловіка та його матері, пояснила, що у зв`язку із незазначенням повних відомостей про квартиру вона має проблеми. За таких обставин чоловік погодився надати їй всю необхідну інформацію, яку вона зазначила в подальшому у виправленій декларації. ОСОБА_1 повідомила, що умислу на внесення недостовірних даних до декларації вона не мала, оскільки такі відомості їй не були відомі взагалі. 
Захисник Волкова А.О. заперечувала факт вчинення її підзахисною адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки, на її думку, має місце факт виключно некоректного заповнення декларації, а не факт внесення недостовірних відомостей до неї. Так, ОСОБА_1 не могла внести недостовірні відомості до декларації, оскільки відповідною інформацією вона не володіла: ні її чоловік ОСОБА_1 , ні його матір не повідомляли ОСОБА_1 про власника квартири, яка розташована за адерсою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 набув право власності на квартиру ще до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 , і, як він особисто повідомив суду, через попередній негативний досвід, не хотів повідомляти дружині про наявність у нього будь-якого майна. Крім того, захисник вказувала на формальні порушення під час складання протоколу, зокрема, на посилання в ньому на норми нечинного наказу та невірні зазначення пунктів (підпунктів) законодавчих актів. 
Прокурор Олех О.В. в судовому засіданні зазначила, що зібрані по справі матеріали свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки під час судового розгляду справи знайшов підтвердження факт декларування недостовірної інформації. Тому, просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї стягнення в межах санкції ч.4 ст. 172-6 КУпАП. 
В судовому засіданні у якості свідка було допитано чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , який повідомив наступні обставини. Так, він дійсно є власником квартири яка розташована за адерсою: АДРЕСА_1 , однак про даний факт свою дружину ОСОБА_1 він не повідомляв. Маючи попередній негативний досвід, він не хотів, щоб вона знала, що в його власності перебуває будь-яке майно, тому повідомив дружині, що власником квартири є його мама. Він знав, що дружина подає декларацію, оскільки вона запитувала в нього про майно, власником якого він є, на що жодної інформації він їй не надав. Після народження сина ОСОБА_3 виникла необхідність у реєстрації місця проживання дитини, тому для цього під час реєстрації була присутня його матір, щоб дружина не зрозуміла, що власником квартири є саме він. 
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням органу (посадової особи), що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
На підставі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення – діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею передбачена за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» станом на 24.03.2024 (на дату подання декларації) становив 3028 грн).
Так, наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області від 01.06.2022 № 148о/с капітана поліції ОСОБА_2 переміщено на посаду старшого інспектора сектора моніторингу Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.
Відповідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну полцію», службу в поліції визнано державною службою особливого характеру, а ч.1 ст. 61 цього Закону на поліцейських поширюється обмеження визначені Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у п. 1. пп. «а», «в»-«»г», п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону зобов`язанні щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазнаються відомості про: 
2) об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:
а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;
б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
3) цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:
а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;
б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;
в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка затверджена наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 Закон України «Про запобігання корупції», у разі самостійного виявлення суб`єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абзацом першим цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб`єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб`єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті Національним агентством під час повної перевірки цієї декларації. 
Так, 01.05.2026 за вх. № 17606-2026 до Хмельницького управління ДВБ НП України із Національного агентства з питань запобігання корупції надійшов обґрунтований висновок від 24.04.2026 41-01/27567-26 щодо вчинення старшим інспектором сектору моніторингу Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Філіпчук А.В. правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Зі змісту висновку встановлено, що під час подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2025 ОСОБА_1 зазначила відомості, які відрізняються від достовірних на суму 604 000 грн, що становить 199 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.
Із зазначеного висновку слідує наступне:
1. У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації 3 Суб`єкт декларування не зазначив відомостей про квартиру загальною площею 74,6 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 600 000 грн, що належить 02.02.2023 на праві власності члену сім`ї (чоловіку) та знаходиться у суб`єкта декларування та члена сім`ї (сина ОСОБА_3 ) на іншому праві користування у зв`язку із фактичним проживанням, про що зазначено у розділі 2.1 декларації. Під час перевірки встановлено, що вказана квартира була набута на підставі договору пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку від 24.10.2018 № 17/63 та акта приймання-передачі житлового приміщення від 28.05.2022. 
Незважаючи на те, що суб`єкт декларування не скористався правом надати пояснення, є об`єктивна причина вважати, що зазначена квартира є місцем фактичного проживання члена сім`ї (сина ОСОБА_3 ), якому ще не виповнилось одного-двох років. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 600 000,00 гривень. 
Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 600 000 грн, чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону. 
2. У розділі 6 «Транспортні засоби» декларації Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про вартість автомобіля легкового MERCEDES-BENZ A180 (2005 р.в.), який перебуває у нього на праві власності з 28.12.2022, вказавши 114 000 гривень. 
Під час перевірки встановлено, що згідно з відомостями ЄДРТЗ вартість зазначеного автомобіля становить 110 000 гривень. Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 4 000 гривень. 
Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 6 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 4 000 грн, чим не дотримав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону. За результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав відомості, що не відповідають дійсності на загальну суму 604 000 грн, чим не дотримав вимоги пп. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону.
Отож, обставин викладені в протоколі підтверджуються: зазначеним вище висновком від 24.04.2026 Національного агентства з питань запобігання корупції, яким вказано що за результатами повної перевірки декларації за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , встановлено, що у діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. До даного висновку надано копії матеріалів повної перевірки, які складаються із довідки № 261/26 від 10.04.2026, складеної НАЗК за результатами проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору моніторингу ШРУП ГУНП в Хмельницькій області, за 2024 рік, запитом Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до Начальника ГУНП в Хмельницькій області про надання інформації стосовно ОСОБА_1 , відповіддю ГУНП в Хмельницькій області про надання запитуваної інформації щодо ОСОБА_1 , зокрема, витягом із наказу 49о/с від 07.11.2015 про присвоєння ОСОБА_5 спеціального звання капітан поліції, витягом з наказу № 14о/с від 01.06.2025 про переміщення ОСОБА_5 на посаду старшого інспектора сектору моніторингу ШРУП ГУНП в Хмельницькій області, витягом з наказу № 104о/с від 19.04.2026 про зміни в облікових документах ОСОБА_5 , зокрема, щодо зміни прізвища на « ОСОБА_6 », пам`яткою поліцейського та інструктажем ознайомлення ОСОБА_2 про ознайомлення із вимогами антикорупційного законодавства від 24.08.2017, інформаційним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 443768839 щодо квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , чоловіку ОСОБА_1 , а також самою декларацією ОСОБА_1 за 2024 рік, яка подана 24.03.2025.
Зважаючи на висловлені стороною захисту заперечення, з урахуванням усіх обставин справи, слід зазначити наступне.
Адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. 
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
КУпАП не дає визначення вини, це поняття визначено у кримінальному праві, як психологічне ставлення правопорушника до протиправного діяння та його наслідків.
Отже, під виною правопорушника слід розуміти його негативне психологічне ставлення до інтересів суспільства.
Умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправності дій.
Таким чином, умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що, будучи ознайомленими з вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, суб`єкти не виконують ці вимоги та порушують їх.
Завідомо недостовірні відомості слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).
Згідно з абз. 4 п. 2 р. І Порядку щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 31.08.2021 № 553/21, недостовірні відомості у декларації відомості, які не відповідають дійсності або є неправдивими, що підтверджено Національним агентством під час проведення контролю щодо повноти заповнення декларації, зокрема відомості, що відрізняються від відомостей, які містяться у правовстановлюючих документах, судових рішеннях, які набрали законної сили, індивідуальних правових актах, реєстрах, банках даних, інших інформаційно-телекомунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, реєстрах іноземних держав, інших джерелах інформації.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом декларування досить тривалий проміжок часу, більше 10 років. В повній мірі ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства. Також, ОСОБА_1 мала можливість скористатися позначкою в декларації " член сім`ї не надав інформацію". Тому, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що їй не було відомо про власника квартири, в якій вона разом із сином проживає та зареєстрована, та розцінює такі як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
З огляду на наведене, суддя не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 та її захисника про відсутність умислу в її діях щодо подання недостовірних відомостей в декларації за 2024 рік.
Отож, всупереч ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 у розіділах 3, 11 Декларації не зазначила повних достовірних відомостей, при цьому при поданні декларації підтвердила достовірність вказаних відомостей, не скористалась правом подати виправлену Декларацію та правом направити листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей.
Крім того, перед підписанням декларації особистим кваліфікованим електронним підписом суб`єкт декларування здійснює підтвердження ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.
Отже ОСОБА_1 була обізнана щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, проте внесла до декларації недостовірні відомості, та мала установлений законодавством 30 денний строк для внесення змін у вже подану декларацію, однак таким правом не скористалась.
Крім того, ОСОБА_1 не заперечувала, що фактично подані нею дані у відповідних розділах не відповідали дійсності, проте поважних причин, які б перешкоджали поданню декларації з достовірними відомостями, за вище зазначеними фактами не встановлено.
Відтак, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП, а саме: подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення судом враховується наступне.
Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, що різко знижує рівень довіри громадян до державних інституцій, руйнує авторитет влади та підриває справедливість, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем служби, має на утриманні двох дітей, зокрема, і малолітнього сина, суд дійшов висновку про необхідність накладення мінімального стягнення відповідно до санкції ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Окрім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу), штраф підлягає стягненню в примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 40-1, 172-6, 268, 283- 285 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, і застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) (Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Славутська мтг/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): - 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 658999980313000106000022745, Код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. на (р/р UA908999980313111256000026001, ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, (код за ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106).
В разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником та прокурором.

Повний текст постанови складено: 24.07.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.