13.07.2026 
Справа № 482/1829/25 
Номер провадження 2/482/255/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Сергієнка С.А., секретаря судового засідання Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ :

Позивач 25.08.2025 року звернулася у суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
У своєму позові позивач зазначив, що 06.12.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11264187000, згідно якого Позичальник отримав від АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк") кредит у розмірі 17493 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% на рік строком до 06.12.2022р.
У забезпечення виконання вказаного кредитного договору між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк") та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №163478 від 06.12.2007року, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед Банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №11264187000 від 06.12.2007року в повному обсязі.
12 грудня 2011року між ПАТ „УкрСиббанк" та ТзОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ" було укладено договір факторингу, згідно умов якого ПАТ „УкрСиббанк" відступив позивачу право вимоги за кредитним договором №11264187000 від 06.12.2007року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного Договору та виникненням заборгованості ТОВ Кей Колект звернувся до суду щодо примусового стягнення заборгованості.
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТзОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ" заборгованість за кредитним договором в сумі 329465(триста двадцять девять тисяч чотириста шістдесят п`ять)грн. 02коп.
На сьогоднішній день відповідачами рішення суду про стягнення кредитної заборгованості не виконано, залишок боргу складає 329465,02 грн.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року в сумі 208210,25 грн. (двісті вісім тисяч двісті десять) грн. 25 коп. з яких 48444,90грн. – 3 % річних та 159765,35 грн. інфляційні втрати.
Ухвалою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2025 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялися належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них до суду не надходило, відзив не подано.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06.12.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11264187000, згідно якого Позичальник отримав від АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк") кредит у розмірі 17493 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4% на рік строком до 06.12.2022р.
Для забезпечення виконання вказаного кредитного договору між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк") та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №163478 від 06.12.2007року, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед Банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №11264187000 від 06.12.2007року в повному обсязі.
12 грудня 2011року між ПАТ „УкрСиббанк" та ТзОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ" було укладено договір факторингу, згідно умов якого ПАТ „УкрСиббанк" відступив позивачу право вимоги за кредитним договором №11264187000 від 06.12.2007року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного Договору та виникненням заборгованості ТОВ Кей Колект звернувся до суду щодо примусового стягнення заборгованості.
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1906/14-ц від 23.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТзОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ" заборгованість за кредитним договором в сумі 329465(триста двадцять девять тисяч чотириста шістдесят п`ять)грн. 02коп., рішення набрало законної сили 02.01.2025 року.
На виконання цього рішення Новоодеським районним судом Миколаївської області 06.04.2015 року видано виконавчі листи, на підставі яких 15.06.2020 року було відкрито виконавчі провадження №62345799 та №62346956.
Позивач стверджує що відповідачі вищевказану заборгованість не сплатили, рішення суду не виконане, залишок боргу складає 329465,02 грн.
За змістом частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ЦПК України).
Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі № 913/618/21 від 08.06.2022 року. 
З огляду на вищевказане суд виходить з того, що на час розгляду справи вищевказане рішення суду не виконане і залишок боргу складає 329465,02 грн.
У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст.11 Цивільного кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Статтею 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником, зокрема в ній зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України.
Крім того, згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. 
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. 

Згідно з розрахунком інфляційних втрат наведеним позивачем у своєму позові, який знайшов своє підтвердження під час судового розгляду інфляційні втрати позивача за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року (сукупний індекс інфляції 1,484924) склали 159765,35 грн.
За прострочення зобов`язання 3% річних розраховується за формулою 329465,02 х3%х1789:365= 48444,90грн. 
Де 329465,02 грн.- сума заборгованості; 1789 – кількість днів прострочення.
Таким чином, 3 % річних з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року складає 48444,90грн. 

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , (останнє відоме місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_2 ) солідарно на користь ТзОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ” код ЄДРПОУ 37825968 (рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ „УкрСиббанк” МФО 351005), заборгованість за кредитним договором за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року в сумі 208210,25 грн. (двісті вісім тисяч двісті десять) грн. 25 коп. з яких 48444,90грн. – 3 % річних та 159765,35 грн. інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , (останнє відоме місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_2 ) солідарно на користь ТзОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ” код ЄДРПОУ 37825968 (рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ „УкрСиббанк” МФО 351005) судові витрати в сумі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко