Справа № 178/2578/25

Р І Ш Е Н Н Я 

і м е н е м У к р а ї н и 

16 липня 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді  Лісняк В.В.,
за участі секретаря Коваль Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Кринички цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 06.09.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 983699, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу в особистий кабінет. Відповідно до п. 9.6 кредитного договору договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомленого останнім товариству. Введенням споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. За умовами договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті та у кредитному договорі. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договорі. 
30.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30052024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.05.2024 до договору факторингу №30052024 від 30.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 61866,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52866,00 грн - сума заборгованості за процентами. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 30.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №983699 в розмірі 61866,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52866,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивач, просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 61866,00 грн. та судові витрати на свою користь.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення, згідно яких, просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити. 
Відповідачка  ОСОБА_1 , згідно заяви, просила розгляд справи провести без її участі, врахувати доводи, викладені у відзиві та додаткових поясненнях по справі. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог через недостатність та необґрунтованість вимог позивача. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що  між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 983699 від 06.09.2023 року.
Частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ч. 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом позову кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Разом з тим будь-яких доказів надіслання документів електронним шляхом чи іншої переписки електронним шляхом між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 суду не надано. Зокрема, відсутні скановані паспорт боржника, його ідентифікаційний номер чи факсимільний підпис чи сканований чи будь-який інший документ, який надсилався електронним шляхом та мав можливість ідентифікувати боржника, не надано доказів тому, чи надавала ОСОБА_1 будь-які відомості про свій номер телефону, номер банківської картки первісному кредитору, який саме їй присвоювався ідентифікатор.
Як зазначає позивач, 30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30052024.
Разом з цим, наявна в матеріалах справи копія договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 року не містить всіх сторінок договору, не містить загальної суми прав вимоги, що відступлена за договором факторингу, ціни продажу за договором, що позбавляє суд можливості дослідити його зміст у повному обсязі та встановити предмет договору, за яким, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них. Витяг з Реєстру боржників від 30.05.2024 року до Договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 року не містить кількості божників, розмір загальної суми заборгованості. 
Згідно з частинами першою, четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки.
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
У постановах ВС від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, права кредитора за якими набуває новий кредитор. Подібні висновки викладено у постанові ВС від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12.
Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт належного набуття права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Звертаючись з позовом до суду, позивач виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків недоведеності позовних вимог. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд, відмовляючи в позовних вимогах, покладає судові витрати на позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -  
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя:	  	В.  В.  Лісняк