Справа № 750/5444/26 | Головуючий у 1 інстанції Косенко О. Д.
Провадження № 33/4823/774/26 |
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року | місто Чернігів

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду Гусач О.М., 
за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності адвоката Мороза О. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Мороза О. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за фактом відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив місцевий суд, ОСОБА_1 , 09 травня 2026 року, о 22 год. 01 хв., по проспекту Перемоги, 84, у м. Чернігові, керував транспортним засобом транспортним засобом «KIA SPORTEGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі ЧОПНЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Мороз О. В. просить постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду па визначення стану алкогольного сп`яніння – скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Звертаю увагу суду на те, що в ході судового розгляду справи щодо ОСОБА_1 , беззаперечно встановлено, що останньому на місці зупинки транспортного засобу не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та, відповідно, не повідомлялось про його перебування у саме такому стані, не складався Акт огляду, в ході якого виявлено саме ознаки алкогольного сп`яніння, всупереч вимогам п. 5 Розділу II Інструкції не повідомлено про порядок застосування спеціального технічного засобу
Про наявність ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повідомили в автомобілі під час під`їзду до приміщення Чернігівської обласної наркологічної лікарні, при цьому пройти огляд саме у встановленому законом порядку, співробітники поліції ОСОБА_1 не пропонували і, навіть не вчинили будь-яких дій щодо його проведення.
Перебуваючи у лікаря-нарколога ОСОБА_1 не розумів суті дій, які йому пропонується пройти, в зв`язку з тим, що ні співробітники поліції, ні лікар чітко не роз`яснили йому, куди та для чого його доставлено, мету та порядок проведення огляду, ким та який саме огляд буде проводитись. Дане твердження повністю підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи.
На його думку, порушення допущені, як працівниками поліції, так і лікарем - наркологом під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан визначення алкогольного сп`яніння є істотними.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Мороз О. В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її з викладених у ній підстав.
Заслухавши аргументи захисника адвоката Мороза О. В., переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 661801 від 09 травня 2026 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом інспектора 1 взводу роти №1 БУПП в Чернігівській області лейтенанта поліції Потебні Л.; інформацією, яка розміщена на CD диску, на якому детально зафіксовано обставини, за яких було запропоновано особі пройти огляд на виявлення стану сп`яніння та причини відмови від його проходження /посилання на вказаний відеозапис міститься в протоколі/.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження захисника про те, що беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та, відповідно, не повідомлялось про його перебування у саме такому стані, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Із переглянутих апеляційним судом відеозаписів, вбачається що транспортний засіб «KIA SPORTEGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, за допомогою увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти медичний огляд в установі охорони здоров`я, на що останній погодився. Під час руху до медичного закладу у службовому автомобілі працівником поліції ОСОБА_1 було повідомлено про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із використанням газоаналізатора, на що останній відповів, що оскільки його вже везуть до закладу охорони здоров`я, усі огляди він пройде там. 
Отримавши у службовому автомобілі поліції пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора, ОСОБА_1 заявив, що пройде усі огляди у закладі охорони здоров`я, що фактично є відмовою від огляду із застосуванням технічних засобів та згодою на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Натомість під час перебування в указаному закладі, ОСОБА_1 , на неодноразово озвучену, як працівником поліції, так і лікарем-наркологом пропозицію пройти такий огляд, заявив, що самостійно пройде огляд на стан сп`яніння у строк 2 години з моменту виявлення у нього ознак сп`яніння та на даний час від проходження огляду відмовляється.
Місцевий суд правильно зазначив , що пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 яка надійшла від працівників поліції не на місці зупинки транспортного засобу, а у салоні службового автомобіля поліції, не є істотним порушенням порядку проведення огляду на виявлення стану сп`яніння, оскільки це ніяким чином не вплинуло на обставини та сам факт відмови від проходження огляду. При цьому, працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 2, п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Наведені вище докази та зафіксовані на відеозапису обставини, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення та відбувалися безпосередньо під час його складання переконливо доводять, що водій ОСОБА_1 вчинив дії, пов`язані з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що і було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Твердження апелянта про те, що під час розгляду даної справи судом не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не доводять наявність в його діях складу вчинених правопорушень, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
Доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути його довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_1 , ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Мороза О. В. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернігівського апеляційного суду | О. М. Гусач