Номер провадження: 22-ц/813/5145/26 
Справа № 916/437/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – Громадська організація «Товариство «Восток», відповідач – Головне управління Національної поліції в Одеській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» в особі свого представника Абрамовича Олексія Володимировича
на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2026 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси, у складі: судді Петренка В.С. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Громадської організації «Товариство «Восток» до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року керівник Громадської організації «Товариство «Восток» Абрамович Олексій Володимирович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому з урахуванням зміни позовних вимог та з посиланням як на правове обґрунтування своїх вимог на ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України просив стягнути з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області кошти за завдану шкоду у розмірі 1500000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.09.2023 до ГУНП в Одеській області було подано заяву, а також 30.11.2023 до Офісу Генерального прокурора було подано заяву про вчинення Южненським міським головою Новацьким В.М. кримінального правопорушення, котре в подальшому Одеською обласною прокуратурою було направлено до Доброславської окружної прокуратури.
Зазначає, що 27.01.2024 від НП в Одеській області позивач отримав відповідь № 61.5/-А-633 від 29.12.2023 року, що матеріали перевірки було списано в діловодство ВП № 4 ОРУП№2 ГУНП в Одеській області.
Так раніше за заявами позивача були внесені відомості до ЄРДР: кримінальні провадження № 42020160000000184 від 19.02.2020, № 2020160000000454 від 24.04.2020, № 42022160000000020 від 17.01.2022 та №12022161200000281 від 10.10.2022. Позивач повідомляє, що у вказаних кримінальних провадженнях досудовим розслідуванням не встановлено жодної обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до приписів ст. 91 КПК України.
Позивач зазначає, що до ГУНП в Одеській області надавались докази: копії, інформаційні довідки, договори, квитанції, договір оренди, клопотання, заяви, запити, які підтверджують, що земельна ділянка кадастровий номер 5122785800:01:001:0435 площею 12 га (після поділу земельних ділянок кадастрові номера: 5122785800:01:001:0599 площею 8,00 га та 5122785800:01:001:0600 площею 4,00 га) від 12.03.2015 і по 13.11.2023 використовувалася ПП «Південьпарксервіс» та до бюджету не сплачувались кошти за фактичне використання земельної ділянки.
Також, як зауважує позивач, вказані вище докази підтверджують, що депутат ВР Ткаченко Олександр Михайлович та Южненський міський голова Новацький Володимир Миколайович заволоділи чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, останні вчиняють побори з 1100 гаражів громадян (членів Громадської організації «Товариство «Восток»), встановивши шлагбаум при в`їзді до гаражів, чим завдали шкоди Громадській організації «Товариство «Восток».
Вказує, що ГУНП в Одеській області не реагує на його звернення, крім того, не реагує на звернення щодо того, що Южненським міським головою Новацьким В.М. було укладено додаткові угоди до договору оренди від 26.10.2020, де орендна плата за земельною ділянкою кадастровий номер 5122785800:01:001:0435 площею 12 га становить на рік 23906,42 грн, при цьому згідно договору оренди плата становить в рік 2390641,51 грн, в результаті чого, на думку позивача, діями Южненського міського голови місцевому бюджету завдаються збитки у сумі 2366735 грн (2390641,51 грн – 23906,42 грн).
Позивач вважає, що фактично Южненський міський голова Новацький Володимир Миколайович всупереч закону передав земельні ділянки 5122785800:01:001:0599 площею 8,00 га та 5122785800:01:001:0600 площею 4,00 га, Приватному підприємству «Південьпарксервіс» в оренду строком на 49 років під об`єкти (споруди загальною площею 92 кв.м: КПП-1 – площею 49,9 кв.м, КПП-2 – площею 40,2 кв.м та вбиральня – площею 2 кв.м).
В той час, власник земельних ділянок – відмовляє Громадській організації «Товариство «Восток» у передачі в оренду земельної ділянки, на котрій розміщені гаражі, лишаючи безправними більше 1100 громадян, котрі за власний кошт побудували гаражі.
Таким чином, позивач зазначає, що бездіяльністю ГУНП в Одеській області завдано шкоди Громадській організації «Товариство «Восток» та просить стягнути 1500000,00 грн (т. 1, а.с. 1-4, т. 2, а.с. 110-116).
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що предметом справи № 916/437/24 є дослідження факту спричинення Головним управлінням шкоди позивачу, шляхом вчинення дій або бездіяльності. Вказує, що у разі, якщо позивач вважає, що слідчим або іншою посадовою особою ГУНП в Одеській області не було вжито якісь заходи в рамках кримінальних проваджень, відкритих за його зверненнями, він мав право звернутись до слідчого судді, який на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження прийняв би відповідне рішення про наявність або відсутність такої бездіяльності. Стосовно скоєння посадовими особами Южненської міської ради адміністративних правопорушень, передбачених ст. 184-1 та 186 КУпАП, зазначає, що позивач неодноразово отримував відповіді за результатом розгляду його заяв, в яких зазначалося, що в результаті проведеної перевірки не встановлено наявність складу адміністративних правопорушень. При цьому, жодну відповідь, в тому числі і за № 61.1/А-801 від 06.08.2021 позивач не оскаржував. Крім того, виходячи зі змісту позовної заяви, неможливо встановити, про яку шкоду йде мова: моральну чи матеріальну, оскільки жодного хоча б загального опису заподіяної позивачу шкоди не зазначається. За відсутності документально підтверджених фактів нанесення позивачу моральної або матеріальної шкоди, саме протиправними діями працівників правоохоронних органів, які закріплені та доведені судовим рішенням або доказів на погіршення його здоров`я, усі доводи позивача викладені у позовній заяві є його суб`єктивними оціночними судженнями. Крім того, зазначає, що 21.11.2019 було внесено відомості до ЄРДР за фактом зловживання посадовими особами Южненської міської ради службовими обов`язками. При цьому, питання законності чи незаконності встановлення шлагбауму на земельній ділянці біля АЗС, де розміщені гаражі членів ГО «Восток», має бути встановлено виключно в рамках кримінального провадження, шляхом вчинення слідчих дій. Вказує, що важливим для встановлення є питання чи надавались взагалі ОСОБА_1 кошти, а якщо так, то якими належними та допустимими доказами це підтверджується. У разі якщо шкода була нанесена в результаті саме діяльності Южненської міської ради або іншими особами, то моральна чи матеріальна шкода повинна бути стягнена саме з тих осіб, які нанесли моральну та матеріальну шкоду. Також звертає увагу, що Київським районним судом м. Одеси та Одеським апеляційним судом розглядалася справа № 947/24093/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про відшкодування шкоди та предмет і підстави позову у вказаній справі та у цій справі є ідентичними, та поданням даної позовної заяви ОСОБА_1 фактично виражає свою незгоду із рішенням у справі № 947/24093/21 та намагається отримати другий шанс на стягнення грошових коштів (т. 1, а.с. 73-85).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2025 закрито провадження у справі № 916/437/24 (т. 5, а.с. 216-221).
Ухвалою Господарського районного суду Одеської області від 20.10.2025 справу № 916/437/24 за позовом Громадської організації «Товариство «Восток» до ГУНП в Одеській області про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю органу державної влади передано за встановленою юрисдикцією до Київського районного суду м. Одеси (т. 5, а.с. 230-232).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2025 прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою Громадської організації «Товариство «Восток» до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області, про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження (т. 5, а.с. 239-240).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2026 року позов Громадської організації «Товариство «Восток» до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади – залишено без задоволення (т. 6, а.с. 37-48).
В апеляційній скарзі позивач Громадська організація «Товариство «Восток» в особі свого представника Абрамовича Олексія Володимировича просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2026 та ухвалити нове, яким стягнути з Держави Україна кошти в сумі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень на користь Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» код: 42238831 за шкоду, завдану бездіяльністю.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд не звернув увагу на те, що відповідач у відзиві не надав відповіді на жодне питання, поставлені в позовній заяві: 
1. Скільки коштів до бюджету сплачено ПП «Південьпарксервіс» за вісім років (від 12.03.2015 року і по 13.11.2023 року) за фактичне використання земельної ділянки кадастровий номер: 5122785800:01:001:0435, площею 12 га (після поділу земельних ділянок кадастрові номери: 5122785800:01:001: 0599 площею 8.00 га та 5122785800:01:001:0600 площею 4,00 га). 
2. Чи укладені Южненською міською радою договори - оренди земельних ділянок кадастровий номер : 5122785800:01:001:0599 площа 8.0 га та 5122785800:01:001:0600 площею 4,0 га. 
3. Чи проведена інвентаризація об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці кадастровий номер: 5122785800:01:001:0435 площею 12 га (після поділу земельних ділянок кадастрові номери: 5122785800:01:001: 0599 площею 8.00 га та 5122785800:01:001:0600 площею 4,00 га.). 
4. Чи мають місце порушення Южненською міською радою приписів ст. 184-1 та 186 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагу доводи позивача, в яких останній повідомляв про своє звернення до ГУНП в Одеській області із заявою від 16.09.2023, відповідь на яку позивач не отримав, чим порушено приписи ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».
Скаржник посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16, в якій зазначено, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Так, істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).
Додатково повідомляє, що за заявами позивача внесені відомості до ЄРДР: кримінальні провадження № 42020160000000184 від 19.02.2020, № 42020160000000454 від 24.04.2020, № 42022160000000020 від 17.01.2022 та № 12022161200000281 від 10.10.2022, однак у вищезазначених кримінальних провадженнях досудовим розслідуванням не встановлено жодної обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до приписів ст. 91 КПК України (т. 6, а.с. 54-57).
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області в особі свого представника Міняйла Олександра Миколайовича просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, зазначаючи, що апеляційна скарга по суті не містить належних і допустимих доказів, які спростовували б висновки суду першої інстанції та доводили його незаконність. Зміст скарги зводиться до повторення обставин, викладених у позовній заяві, та фактичною незгодою скаржника з оцінкою доказів судом. Скаржник повторно наводить тверджень про можливі порушення з боку Южненської (Південної) міської ради, ПП «Південьпарксервіс». Водночас, саме по собі повторення раніше викладеної позиції не є підставою для скасування рішення суду відповідно до статей 367, 375, 376 ЦПК України (т. 6, а.с. 63-72).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявою від 16.09.2023 керівник Громадської організації «Товариство «Восток» - Абрамович Олексій Володимирович повідомив Головне управління Національної поліції в Одеській області про порушення Южненським міським головою Новацьким В.М. приписів ст.ст. 13, 14, 19, 22, 33, 36, 41, 68 Конституції України та просив вжити заходів реагування, яку направив 16.09.2023 об 11:01 год. на електронну пошту chchgunp@od.npu.gov.ua (т. 1, а.с. 8-9).
Відповідно до супровідного листа № 09/1/1-9087ВИХ-23 від 14.12.2023 Одеською обласною прокуратурою направлено Доброславській окружній прокуратурі Одеської області для розгляду звернення ГО «Товариство «Восток» Абрамовича О.В., яке надійшло з Офісу Генерального прокурора до обласної прокуратури 14.12.2023 за № 73668-23 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та з інших питань.
Також доручено провести перевірку доводів, викладених у зверненні, згідно з вимогами чинного законодавства та за наявності порушень вжити відповідних заходів реагування.
Вказаним вище листом проінформовано, що Генеральним прокурором не встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень народним депутатом України ОСОБА_2 , про що сповіщено заявника.
Одночасно автору звернення роз`яснено, що згідно вимог ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду за правилами судового розгляду (т. 1, а.с. 10).
Листом № 58-4323ВИХ23 від 29.11.2023 Доброславською окружною прокуратурою Одеської області направлено начальнику СВ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області звернення керівника ГО «Товариство «Восток» Абрамовича О.В., яке надійшло з Одеської обласної прокуратури до окружної прокуратури 27.11.2023 за № 4891-23 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та з інших питань.
Також доручено провести перевірку доводів, викладених у зверненні, згідно з вимогами чинного законодавства та за наявності порушень вжити відповідних заходів реагування (т. 1, а.с. 10зв.).
Відповідно до листа відділення поліції № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області № 61.5/-А-633 від 29.12.2023 ОСОБА_3 повідомлено, що з Доброславської окружної прокуратури Одеської області надійшло його письмове звернення про вчинення кримінального правопорушення міським головою ОСОБА_4 та народним депутатом ОСОБА_2 щодо заволодіння чужим майном та вказане звернення було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події – за № 4554 від 04.12.2023 та направлено слідчим відділенням до сектору дільничних офіцерів поліції за відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення.
Вказаним вище листом ОСОБА_3 було повідомлено, що остаточне рішення за його зверненням буде прийнято після надходження письмової відповіді Голови комунального Фонду Южненської міської ради, на підставі чого було передано земельні ділянки з кадастровими номерами: 5122785800:01:001:0599 площею 8 га та 5122785800:01:001:0600, площею 4 га до ПП «Південьпарксервіс» та відповідних документів, щодо укладання договорів оренди та зазначено про відсутність ознак порушення діючого законодавства на даний час, тому матеріали перевірки було списано в діловодство ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області за відсутністю ознак кримінального правопорушення (т. 1, а.с. 11).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.03.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Істок» в особі директора Бояльського Вячеслава Йосиповича продало, а Приватне підприємство «Південьпарксервіс» в особі директора Ткаченка Андрія Михайловича прийняло у власність майно - єдиний майновий комплекс будівель та споруд № 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 12,0000 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту, дорожнього господарства, вид використання – для будівництва авто-гаражів, кадастровий номер 5122785800:01:001:0435, яка знаходиться у постійному користуванні ТОВ «Істок» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 003563, виданого 21.01.1999 року Комінтернівською районною радою Одеської області (т. 4, а.с. 64-65зв.).
Відповідно до договору про надання місця під установку гаража і надання послуг від 12.03.2015, укладеного між ПП «Південьпарксервіс» в особі директора Ткаченка Андрія Михайловича та ОСОБА_5 , підприємство надає у користування ОСОБА_5 місце, розмір якого складає 24 кв.м, що розташоване на автостоянці «Южна-1» для цільового призначення, обумовленого даним договором. Місце надається учаснику під установку кам`яного гаража № 86 (т. 1, а.с. 13-13зв.).
Згідно договору оренди земельної ділянки від 26.10.2020 орендар – ПП «Південьпарксервіс» в особі директора Ткаченка Андрія Михайловича прийняв, а орендодавець – Одеська обласна державна адміністрація надала у строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв`язку та енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (вид виконання: для будівництва авто гаражів) за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада (за межами населеного пункту).
Відповідно до вказаного вище договору, в оренду передається земельна ділянка площею 12,0000 га (кадастровий номер 5122785800:01:001:0435).
Відповідно до п. 8 Договору, вказаний договір укладено на 49 років.
Пунктом 9 Договору передбачена орендна плата – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить в рік 2390641,51 грн (т. 1, а.с. 19-21зв.).
Южненська міська рада Одеського району Одеської області рішенням від 11.11.2021 № 782-VIII вирішила погодити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер 5122785800:01:001:0435), яка перебуває в оренді ПП «Південьпарксервіс»: кадастровий номер 5122785800:01:001:0599, площею 8,0000 га з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, вид використання: для будівництва автогаражів; кадастровий номер 5122785800:01:001:0600, площею 4,0000 га з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, вид використання: для будівництва авто гаражів. Фонду комунального майна Южненської міської ради зареєструвати право власності на земельні ділянки за Южненською міською територіальною громадою в особі Южненської міської ради Одеського району Одеської області у встановленому законом порядку. Приватному підприємству «Південьпарксервіс» укласти додаткову угоду до договору оренди землі (т. 1, а.с. 22).
Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 30.07.2021 Южненська міська рада Одеського району Одеської області в особі Новацького Володимира Миколайовича та ПП «Південьпарксервіс» домовилися про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 26.10.2020, а саме п. 1.1 встановлено орендну ставку за користування земельною ділянкою у розмірі 0,03% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель; п. 1.2 пункт 9 розділу «Орендна плата» викладено у наступній редакції: «За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі, у національній валюті України. Розмір річної орендної плати становить 0,03% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить на рік 23906,42 грн» (т. 1, а.с. 23).
Згідно Додаткової угоди № 2 від 15.12.2021 Южненська міська рада Одеського району Одеської області в особі Новацького Володимира Миколайовича та ПП «Південьпарксервіс» домовилися розділ Предмет договору викласти у наступній редакції: «Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки несільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 5122785800:01:001:0599, 5122785800:01:001:0600, з цільовим призначенням для розміщення і експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, використання: для будівництва авто гаражів, які розташовані на території Южненської міської територіальної громади»; Розділ Об`єкт оренди викласти у наступній редакції: «В оренду передаються: земельна ділянка кадастровий номер 5122785800:01:001:0599, площею 8,0000 га – та земельна ділянка кадастровий номер 5122785800:01:001:0600, площею 4,0000 га. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок станом на 01.01.2021 року: кадастровий номер 5122785800:01:001:0599 – 53125366,96 грн, кадастровий номер 5122785800:01:001:0600 – 26562683,48 грн. Пункт 9 розділ Орендна плата викладено у наступній редакції: «За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі у національній валюті України. Розмір річної орендної плати становить 0,03% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить на рік 23906,42 грн: земельної ділянки за оренду кадастровий номер 5122785800:01:001:0599 – 15937,61 грн, земельної ділянки за оренду кадастровий номер 5122785800:01:001:0600 – 7968,81 грн (т. 1, а.с. 24-24зв.).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 54489653, дата та час формування 03.03.2016 12:15:39, земельна ділянка кадастровий номер 5122785800:01:001:0435 площею 12 га, для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, вид використання: для будівництва авто гаражів, адреса: Одеська область, Комінтернівський район, с/рада Сичавська, форма власності: державна, власник: Одеська обласна Державна адміністрація (т. 1, а.с. 25).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.02.2020 ОСОБА_1 19.02.2020 року внесені відомості, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, кримінальне провадження: 42020160000000184. Короткий виклад обставин: за заявою керівника ГО «Товариство «Восток» Абрамовича О.В., на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 5122785800:01:001:0435, площею 12 га, на якій розташовані 1100 гаражів, що збудовані за власний кошт громадян. Проте, керівництво Одеської ОДА здійснює перешкоди у належному користуванні вказаною земельною ділянкою (т. 1, а.с. 26).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 23.04.2020 ОСОБА_1 24.04.2020 року внесені відомості, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України, кримінальне провадження: 42020160000000454. Короткий виклад обставин: Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2020 зобов`язано уповноважену особу внести відомості до ЄРДР за заявою керівника ГО «Товариство «Восток» Абрамовича О.В. про вимагання службовими особами ООДА грошових коштів за проїзд через шлагбаум на територію гаражів на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) (т. 1, а.с. 26зв.).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.01.2022 ОСОБА_1 17.01.2022 внесені відомості, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, кримінальне провадження: 42022160000000020. Короткий виклад обставин: на адресу другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення надійшло звернення ОСОБА_1 про умисне невиконання службовими особами Южненської міської ради Одеської області рішення Одеського окружного адміністративного суду відносно надання ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу (т. 1, а.с. 27).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10.10.2022 ОСОБА_1 10.10.2022 року внесені відомості, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, кримінальне провадження: 12022161200000281. Короткий виклад обставин: до відділення поліції № 4 Одеського УП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що особи Южненської міської ради, зловживаючи службовими повноваженнями, заволоділи грошовими коштами шляхом укладення додаткової угоди до договору про оренду земельної ділянки, площею 12 га, та зниження орендної плати, чим спричинили збитки державі (т. 1, а.с. 27зв.).
Відповідно до листа відділу документального забезпечення ГУНП в Одеській області № 1/104 від 12.03.2024, за результатами розгляду службового листа від 08.03.2024 № 20/680, заява керівника ГО «Товариство «Восток» Олексія Абрамовича від 16.09.2023 – до відділу документального забезпечення ГУНП в Одеській області не надходила. Також, під час опрацювання наданої копії заяви ОСОБА_7 було встановлено, що електронна поштова адреса одержувача – ГУНП в Одеській області, не збігається з чинною станом на 16.09.2023 року офіційною електронною поштовою адресою Головного управління – chchgunp@od.police.gov.ua, оприлюдненою на офіційному веб-сайті та в інших інформаційних ресурсах (т. 1, а.с. 104).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач 16.09.2023 року до ГУНП в Одеській області подав заяву про вчинення Южненським міським головою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак 27.01.2024 року від НП в Одеській області отримав відповідь, що матеріали перевірки було списано в діловодство ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області. Вказує, що ГУНП в Одеській області не реагує на його звернення, і у зв`язку з бездіяльністю ГУНП в Одеській області було завдано шкоду Громадській організації «Товариство «Восток» у розмірі 1500000,00 грн.
При цьому, позивачем у позові не зазначено та суду не надано жодного доказу на підтвердження завдання Громадській організації «Товариство «Восток», Головним управлінням Національної поліції в Одеській області матеріальної та/або моральної шкоди будь-якими діями чи бездіяльністю.
Суд вважав, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами ні факту неправомірності дій/бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області, ні факту заподіяння шкоди відповідачем, ні причинного зв`язку між діями/бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Одеській області та настанням шкоди.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що позивачем не обґрунтовано та не доведено жодного із трьох умов (елементів) для наявності підстав для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а також зазначив, що підстави для стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області коштів в розмірі 1500000 грн, відсутні.
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
У відповідності до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіяювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
Статті 1173, 1174 ЦК України передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.
Зазначений висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).
Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт завдання цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».
Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення у справі «Stankov v. Bulgaria» (Станков проти Болгарії) від 12 липня 2007 року, заява № 68490/01).
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) вказано, що «причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із цих складових є підставою для відмови у задоволенні позову».
Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Колегія суддів звертає увагу на те, що обставини даної справи та заявлені позивачем до Держави Україна в особі ГУНП в Одеської області вимоги фактично стосуються відсутності належного реагування ГУНП в Одеської області на заяву ОСОБА_1 як керівника ГО «Товариство «Восток» від 16.09.2023 про порушення Южненським міським головою Новацьким В.М. приписів ст. 13, 14, 19, 22, 33, 36, 41 та 68 Конституції України, в якій заявник (позивач) просив вжити заходи реагування до Южненського міського голови Новацького В.М. про порушення останнім приписів ст. 13, 14, 19, 22, 33, 36, 41 та 68 Конституції України щодо ГО «Товариство «Восток», які виражаються у неналежному реагуванні міським головою на звернення ОСОБА_1 з приводу порушення прав власників гаражів, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 5122785800:01:001:0435 площею 12 га. Бездіяльність ГУНП в Одеській області за вище зазначеними обставинами позивач розцінює як заподіяння шкоди ГО «Товариство «Восток» і просить відшкодувати завдану такою бездіяльністю шкоду у розмірі 1500000 грн.
Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач в цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167, 1174 ЦК України. І факт таких незаконних рішень, дій чи бездіяльності має бути встановлений до моменту звернення позивача із позовом про відшкодування шкоди належними та допустимим доказами, а не встановлюватися судом в рамках ініційованого позову за правилами цивільного судочинства.
Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно із якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.
Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.
Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.
Таким чином, конкретні обставини, встановлені ухвалою слідчого судді щодо незаконної бездіяльності органів досудового розслідування може бути покладено в основу предмету доказування стороною позивача у рамках розгляду спору щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок такої бездіяльності. При цьому, тягар доказування зазначених обставин, надання відповідних судових рішень, ухвалених в рамках кримінального процесу, покладається саме на сторону позивача задля доведення триланкової складової заподіяння шкоди.
Доказам має бути притаманна належність (ст. 77 ЦПК України) та допустимість (ст. 78 ЦПК України). Зокрема, частиною 2 ст. 78ЦПК України визначено, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, сторона позивача ініціювала неодноразово питання щодо початку досудових розслідувань, пов`язаних із земельною ділянкою кадастровий номер 5122785800:01:001:0435 площею 12 га, на якій, як повідомляє позивач, знаходяться гаражі ГО. Проте, з огляду на дати внесення відомостей до ЄРДР (17.02.2020, 23.04.2020, 17.01.2022, 10.10.2022), такі не стосуються обставин відсутності неналежного, за словами позивача, реагування ГУНП в Одеській області на його заяву, датовану 16.09.2023.
Позивачем за вказаним фактом не надано жодного судового рішення, яким підтверджувалася б незаконність дій ГУНП в Одеській області з приводу цієї заяви, а як визначають положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Ревізія гіпотетичної бездіяльності відповідача, на яку посилається позивач, не була предметом судового контролю в межах КПК України, не встановлювалася, зокрема слідчим суддею, будь-яке рішення з цього приводу відсутнє та позивачем суду не надане.
З огляду на це, доводи апеляційної скарги про залишення судом першої інстанції поза увагою відсутності відповіді ГУНП в Одеській області на заяву ОСОБА_1 від 16.09.2023 колегія суддів відхиляє.
Сама по собі відсутність відповіді на звернення позивача від 16.09.2023 автоматично не може свідчити як про завдання позивачу таким моральної шкоди, так і її розміру, причинного зв`язку між такою бездіяльністю та наслідками, що стали, тощо. 
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про те, що відповідач у відзиві не надав відповіді на жодне питання, поставлені в позовній заяві (щодо сплати оренди до місцевого бюджету за користування спірною земельною ділянкою, укладання відповідних договорів оренди після її поділу на дві земельні ділянки, про наявність ознак правопорушення, передбаченого ст. 184-1 та 186 КУпАП), то такі не входять до предмету доказування в даній справі - про відшкодування моральної шкоди позивачу, завданою бездіяльністю відповідача за подіями 16.09.2023. Скаржник жодним чином не аргументує, як ці обставини підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, не є застосовними у даній справі.
Так, у справі № 813/4351/16 ОСОБА_1 звернувся до Голови Нацполіції Хатії Деканоїдзе з клопотанням про притягнення до дисциплінарної відповідальності її заступника - ОСОБА_2 за незастосування державної мови як мови офіційного спілкування посадової особи, що порушує мовні права позивача. Проте відповідач неналежно розглянув це клопотання, оскільки не надав відповіді на запитання, поставлені у його прохальній частині, не вчинив жодних дій на усунення вказаних у клопотанні порушень чинного законодавства, як і не повідомив про відсутність таких порушень. З огляду на це позивач звернуся до суду із адміністративним позовом та просив:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо неналежного розгляду клопотання позивача про порушення його конституційних прав і притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи Нацполіції;
- зобов`язати відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10 жовтня 2016 року у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» і наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2004 року №1177 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України» (далі також - «Положення про порядок роботи зі зверненнями в системі МВС України»).
Тобто, у рамках справи № 813/4351/16 судами встановлювався факт незаконності дій щодо неналежного розгляду клопотання позивача про порушення його конституційних прав.
У даній же справі позивач, вважаючи доведеним факт заподіяння йому шкоди бездіяльністю органами Нацполіції, звернувся до суду із позовом про заподіяння такою бездіяльністю шкоди, однак належними, допустимими та достовірними доказами вказаного не підтвердив. 
У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.
На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
Тому, колегія суддів зазначені доводи апеляційної скарги відхиляє.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Отже, суд першої інстанції вірно визначився із характером правовідносин сторін, дав їм належну правову оцінку та застосував відповідні норми права, вірно витлумачивши їх у світлі виниклих спірних правовідносин сторін та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, вірно оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, а помилкові доводи апеляційної скарги цих висновків не спростували.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» в особі свого представника Абрамовича Олексія Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 11 серпня 2026 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов

.