Справа № 541/677/24
Номер провадження3-в/541/26/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. начальника Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Бранашко О.Б. про вирішення питання щодо подальшого виконання постанови суду про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначеного за частиною першою статті 183-1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.
Зазначена постанова набрала законної сили 10 квітня 2024 року.
26 квітня 2024 року постанову звернуто до виконання. Того ж дня ОСОБА_2 ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, а також видано направлення для виконання суспільно корисних робіт до КП «Спецкомунтранс».
Станом на 07 травня 2024 року ОСОБА_2 фактично відбув 16 годин суспільно корисних робіт.
07 травня 2024 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України.
21 серпня 2024 року ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину.
У подальшому органом пробації вживалися заходи щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 та організації подальшого виконання адміністративного стягнення. Зокрема, здійснювалися виклики, направлялися запити та вживалися заходи телефонного зв`язку.
05 червня 2025 року та 13 червня 2025 року органом пробації вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_2 , однак його явка не забезпечена.
09 січня 2026 року ОСОБА_2 особисто повідомив працівника органу пробації про можливе місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомив про готовність продовжити виконання адміністративного стягнення за новим місцем проживання.
Разом з тим, під час перевірки 23 січня 2026 року проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою не підтверджено, а відповідним органом державної виконавчої служби встановлено лише його тимчасове перебування за цією адресою.
Подальші спроби встановити зв`язок із ОСОБА_2 28 січня 2026 року, 05 лютого 2026 року, 07 квітня 2026 року та 28 квітня 2026 року результату не дали.
Станом на 16 липня 2026 року ОСОБА_2 відбуто 16 годин із призначених судом 120 годин суспільно корисних робіт, невідбута частина стягнення становить 104 години.
Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд подання за його відсутності.
ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився. Про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації. Заяв про відкладення розгляду справи або інших клопотань від нього до суду не надходило.
Суд, з урахуванням характеру питання, яке підлягає вирішенню, та належного повідомлення учасників, вважає можливим розглянути подання за їх відсутності.
Дослідивши подання, додані до нього матеріали та матеріали виконання постанови суду, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно зі статтею 303 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення не підлягає виконанню, якщо її не було звернуто до виконання протягом установленого законом строку.
Як убачається з матеріалів справи, постанова Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2024 року набрала законної сили 10 квітня 2024 року та була звернута до виконання 26 квітня 2024 року.
Таким чином, передбачений статтею 303 КУпАП строк звернення постанови до виконання дотримано.
При цьому положення статті 303 КУпАП регулюють саме питання строку звернення постанови до виконання та не встановлюють строку давності, після спливу якого припиняється виконання постанови, яка вже була своєчасно звернута до виконання та виконання якої фактично розпочато.
Суспільно корисні роботи є самостійним видом адміністративного стягнення, передбаченим статтею 31-1 КУпАП.
Особливості виконання цього виду адміністративного стягнення врегульовані спеціальними положеннями КУпАП.
За змістом статей 325-1, 325-2 КУпАП виконання суспільно корисних робіт здійснюється органами пробації, а строк таких робіт обчислюється в годинах, протягом яких особа виконує призначену їй суспільно корисну працю.
Отже, призначені ОСОБА_2 120 годин суспільно корисних робіт є визначеним судом обсягом адміністративного стягнення, який погашається шляхом фактичного виконання відповідної кількості годин роботи.
Закон не передбачає, що невідбута частина такого стягнення припиняється виключно внаслідок спливу певного календарного строку після набрання постановою законної сили або після початку її виконання.
Навпаки, стаття 325-4 КУпАП встановлює спеціальні правові наслідки ухилення від виконання суспільно корисних робіт, що свідчить про необхідність розмежування невиконання стягнення та припинення обов`язку щодо його виконання.
Таким чином, саме по собі тривале невиконання призначених судом суспільно корисних робіт не є передбаченою КУпАП підставою для припинення виконання постанови.
Суд також не знаходить правових підстав для застосування до спірних правовідносин за аналогією положень статті 80 Кримінального кодексу України.
Стаття 80 КК України регулює питання звільнення від відбування кримінального покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Її предметом є кримінальне покарання та обвинувальний вирок, тоді як у цій справі йдеться про адміністративне стягнення, порядок виконання якого спеціально врегульований КУпАП.
Застосування положень статті 80 КК України у цій ситуації фактично означало б створення судом нової, не передбаченої КУпАП підстави припинення виконання адміністративного стягнення та одночасне визначення порядку обчислення відповідного строку, його перебігу та наслідків.
Такі повноваження не належать суду.
Посилання органу пробації на необхідність застосування аналогії закону не змінює зазначеного висновку, оскільки наявність спеціального нормативного регулювання порядку виконання суспільно корисних робіт виключає необхідність заповнення передбачуваної прогалини положеннями кримінального законодавства.
Суд також враховує обставини фактичного виконання постанови.
ОСОБА_2 після звернення постанови до виконання фактично приступив до відбування призначеного йому стягнення та відбув 16 годин суспільно корисних робіт.
07 травня 2024 року його було мобілізовано до Збройних Сил України. Вказана обставина об`єктивно могла перешкоджати подальшому виконанню ним суспільно корисних робіт та підлягає врахуванню при оцінці причин їх невиконання.
Разом з тим сама по собі мобілізація не є передбаченою законом підставою для припинення виконання постанови суду та не призводить до анулювання невідбутої частини адміністративного стягнення.
Після припинення фактичного виконання робіт матеріали містять відомості про неодноразові спроби органу пробації встановити місце перебування ОСОБА_2 та забезпечити подальше виконання постанови.
Суд при цьому не встановлює у межах розгляду цього подання факт вчинення ОСОБА_2 окремого адміністративного правопорушення у вигляді ухилення від виконання суспільно корисних робіт, оскільки питання про наявність такого правопорушення та відповідні правові наслідки мають вирішуватися в установленому КУпАП порядку за наявності належно оформлених матеріалів.
Водночас наведені обставини не свідчать про припинення чинності постанови суду від 28 березня 2024 року.
Суд також бере до уваги, що 09 січня 2026 року ОСОБА_2 повідомив орган пробації про можливе місце свого перебування та висловив готовність продовжити виконання стягнення за новим місцем проживання.
Те, що в подальшому проживання за повідомленою ним адресою не підтвердилося, саме по собі не є юридичною підставою для припинення виконання постанови, а лише свідчить про необхідність вжиття органом пробації передбачених законом заходів для встановлення місця перебування особи та організації виконання невідбутої частини стягнення.
Суд також враховує, що ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 березня 2026 року у задоволенні аналогічного подання органу пробації було відмовлено.
Сам по собі сплив часу після постановлення зазначеної ухвали не створює нової передбаченої законом підстави для припинення виконання адміністративного стягнення, оскільки КУпАП не встановлює відповідного строку давності виконання вже зверненої до виконання постанови про накладення суспільно корисних робіт.
Таким чином, на час розгляду подання:
?постанова суду від 28 березня 2024 року є чинною;
?її своєчасно звернуто до виконання;
?її виконання фактично розпочато;
?з призначених 120 годин суспільно корисних робіт виконано 16 годин;
?невідбута частина становить 104 години;
?передбачених законом підстав для припинення виконання постанови у зв`язку із закінченням строку давності не встановлено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.
При цьому відмова у задоволенні подання не позбавляє орган пробації обов`язку продовжити виконання постанови суду у порядку, встановленому КУпАП та нормативними актами, що регулюють діяльність органів пробації, з урахуванням фактичного місця перебування ОСОБА_2 та можливості передачі матеріалів за належністю.
Керуючись статтями 283, 284, 293, 294, 298, 301, 303, 304, 305, 325-1, 325-2, 325-4 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання в.о. начальника Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Бранашко О.Б. про вирішення питання щодо давності виконання постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт — відмовити.
Роз`яснити органу пробації, що відмова у задоволенні подання не припиняє виконання постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2024 року, а невідбута ОСОБА_2 частина адміністративного стягнення становить 104 години суспільно корисних робіт.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. А. Городівський