ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"28" липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/2326/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження 
справу № 916/2326/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газу" (65123, м. Одеса, вул. Сахарова Академіка, буд. 36, кв. 131, код ЄДРПОУ 43473561)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Залізнична, буд. 3, код ЄДРПОУ 35818770)
про стягнення 1 135 427,21 грн.,
ВСТАНОВИВ:

05.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газу" звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 2380/26) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008", в якій просить суд стягнути з відповідача 1 135 427,21 грн. заборгованості, з яких: 1 096 199,10 грн. – основна заборгованість, 34 955,31 грн. – пені, 3 495,53 грн. – 3 % річних, 777,27 грн. – інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 004/2025-ОГ від 16.09.2025 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену електричну енергію у лютому-квітні 2026 р.
10.06.2026 до суду від позивача надійшла заява про долучення документів (вх. №20238/26).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2026 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2326/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Згідно ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).
Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 10.06.2026 була надіслана та доставлена сторонам до їх електронних кабінетів - 10.06.2026, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів (а.с.68-70).
Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, в силу вищенаведених положень законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
11.06.2026 до суду від позивача надійшло клопотання (вх. №20333/26), згідно якого останній просить суд, у разі прийняття рішення суду у справі № 916/2326/26 на користь позивача, зазначити у рішенні суду про нарахування пені, починаючи з 06.06.2026 р. до моменту виконання рішення суду з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Відповідно до п. 3 та 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
11.03.2020 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №593 про видачу, зокрема, ТОВ "Оператор газу" ліцензії з постачання електричної енергії.
16.09.2025 між ТОВ "Оператор газу" (постачальник) та ТОВ "Транссервіс 2008" (споживач) було укладено договір про постачання електричної споживачу № 004/2025-ОГ на умовах комерційної пропозиції шляхом підписання заяви-приєднання від 16.09.2025 (додаток №1 до договору) із зазначенням, що постачання електричної енергії починається з 16.09.2025.
Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п. 1.1 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 
Відповідно до п. 2.2 договору, постачання електричної енергії споживачу здійснюється, за умов, зокрема, якщо: об`єкт споживача підключений до мереж Оператора системи, у встановленому законодавством порядку; електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи розподілу (передачі); споживач є стороною діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачу; за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживачів, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи розподілу, до мереж якого приєднаний цей споживач, або точки комерційного обліку споживача не обладнані засобами вимірювальної техніки з можливістю реалізації функції погодинного обліку та/або дистанційного зчитування даних.
Оплату послуги з розподілу електричної енергії споживач здійснює самостійно оператору системи розподілу, відповідно до укладеного договору (п. 2.3 договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць з першого по останнє число включно (п. 2.4 договору).
Згідно п. 3.1 договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.
Відповідно до п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Згідно п. 5.2 договору, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.
Відповідно до п. 5.5, 5.6 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на рахунок постачальника, через банківську платіжну систему. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Згідно п. 5.7 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.
Відповідно до п. 5.8 договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Відповідно до п. 6.2.1 договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.
Згідно п. 7.1.1 договору, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договору).
Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та/або сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п. 13.1 договору).
Відповідно до п. 13.9 договору, електронний документ (сформований, підписаний з використанням ЕЦП та переданий за допомогою Інтернет-сервісу на електронну пошту) ідентичний за документацією та реквізитами з документом на папері є оригіналом і має однакову юридичну силу.
Додатком № 2 до договору про постачання електричної споживачу № 004/2025-ОГ від 16.09.2025 є комерційна пропозиція «Публічна», згідно п. 1.4 якої місячна вартість електроенергiї визначається як добуток цiни та загального обсягу фактично поставленої (спожитої) електроенергiї. Обсяг споживання електричної енергiї по об`єкту споживання визначається на пiдставi даних комерцiйного облiку.
Обсяги спожитої споживачем та розподiленої електричної енергiї визначаються оператором системи (п. 3 комерційної пропозиції).
Згідно п. 4.1 комерційної пропозиції, оплата електроенергії здiйснюється споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника iз спецiальним режимом використання на пiдставi рахyнку та актy прймання-передачi. Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, на підставі акту та виставленого постачальником рахунку, у строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі, але в будь-якому випадку не пізніше 20 календарних днів після закінчення розрахункового періоду.
Оплата вважається здiйсненою пiсля того, як на рахунок постачальника iз спецiальним режимом використання надiйшла вся сума коштiв, що пiдлягає сплатi за фактично вiдпущену (спожитy) електричну енергію вiдповiдно до даних комерцiйного облiку та згiдно умов цього договору (п. 4.3 комерційної пропозиції).
Відповідно до п. 5.1 комерційної пропозиції, акт приймання-передачі складається, підписується постачальником та надається для підпису споживачу не пізніше 10-го (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач розглядає та підписує акт протягом 5-ти робочих днів або в цей же строк направляє постачальнику мотивовану відмову від його підписання. Датою підписання акту приймання-передачі є дата проставлення останнього підпису однією зі сторін договору. У разі підписання акту засобами електронного документообігу, дата останнього підпису сторони зазначена у відповідному протоколі.
Згідно п. 7 комерційної пропозиції, у разі несвоєчасної оплати обумовлених договором та даним додатком платежів з порушенням строків, постачальник має право вимагати від споживача нарахування за весь час прострочення (до повного погашення боргу): пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення; інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу за весь час прострочення (згідно ст. 625 ЦК України). 
Комерційна пропозиція укладається строком до кінця поточного року, в якому підписано заяву-приєднання. Комерційна пропозиція вважається продовженою на кожен наступний календарний рік, якщо не пізніше, ніж за 30 днів до кінця строку дії постачальник не повідомив споживача про внесення змін до комерційної пропозиції та/або викладення її в новій редакції (п. 12 комерційної пропозиції).
Договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31 грудня поточного року, в якому була подана заява-приєднання, а в частині розрахунків (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи нарахування пені та шрафні санкці) договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача з Оператором системи про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії (п. 13.1 комерційної пропозиції).
Згідно п. 17.3 комерційної пропозиції, сторони домовилися, що Е-документи, які відправлені та підписані постачальником та/або споживачем з використанням КЕП/УЕП, мають повну юридичну силу, породжують права та обов?язки для сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документами, що складаються на паперовому носії. Підтвердження передачі Е-документів (відправлення, отримання, тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного прийому-передачі таких документів уповноваженими особами сторін і не вимагає додаткового доказування.
Також, додатком № 3 до договору про постачання електричної споживачу № 004/2025-ОГ від 16.09.2025 є обсяги очікуваного споживання електричної енергії на 2025 рік. 
Зазначені додатки до договору № 004/2025-ОГ від 16.09.2025 підписані уповноваженими представниками сторін шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (а.с. 31, 34, 36).
Позивач зазначає, що на виконання умов № 004/2025-ОГ від 16.09.2025, у лютому-квітні 2026 р. ним було поставлено, а відповідачем спожито електричної енергії в загальному обсязі 171 111 кВт*год на суму 1 673 399,10 грн., про що було складено відповідні акти приймання-передачі електричної енергії до договору, які підписані обома сторонами. При цьому, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково на загальну суму 577 200 грн. Решта заборгованості в сумі 1 096 199,10 грн. залишилась несплаченою.
З огляду на зазначене, позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" 1 096 199,10 грн. – основної заборгованості, 34 955,31 грн. – пені, 3 495,53 грн. – 3 % річних, 777,27 грн. – інфляційних втрат.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. за №312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції.
Як встановлено судом, правовідносини між ТОВ "Оператор газу" та ТОВ "Транссервіс 2008" виникли на підставі договору про постачання електричної споживачу № 004/2025-ОГ на умовах комерційної пропозиції шляхом підписання заяви-приєднання від 16.09.2025.
Згідно п. 13.1 комерційної пропозиції, що є додатком № 2 до договору № 004/2025-ОГ від 16.09.2025, договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31 грудня поточного року в якому була подана заява-приєднання, а в частині розрахунків (в т.ч. пове оплати заборгованості, включаючи нарахування пені та шрафні санкці) договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача з Оператором системи про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.
Доказів звернення сторін із заявами про припинення строку дії договору/перегляду умов або його розірвання матеріали справи не містять, а тому, з огляду на положення п. 13.1 комерційної пропозиції, суд доходить висновку про продовження строку дії договору до 31.12.2026, та в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України вказаний договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно п. 5.7 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.
В свою чергу, відповідно до п. 4.1 комерційної пропозиції, споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, на підставі акту та виставленого постачальником рахунку, у строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі, але в будь-якому випадку не пізніше 20 календарних днів після закінчення розрахункового періоду.
Згідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, судом встановлено, що ТОВ "Оператор газу" у лютому-квітні 2026 р. було поставлено, а ТОВ "Транссервіс 2008" спожито електричної енергії в загальному обсязі 171 111 кВт*год на загальну суму 1 673 399,10 грн., про що було складено акти приймання-передачі електричної енергії до договору, а саме: № 159926021 від 28.02.2026 р. (за лютий 2026 р.) спожито 49 281 кВт*год електричної енергії на суму 632 719,49 грн. з ПДВ; №159926031 від 31.03.2026 р. (за березень 2026 р.) спожито 73 903 кВт*год електричної енергії на суму 720 102,67 грн. з ПДВ; №159926041 від 30.04.2026 р. (за квітень 2026 р.) спожито 47 927 кВт*год електричної енергії на суму 320 576, 94 грн., які підписані представниками сторін шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.
При цьому, зазначений обсяг спожитої відповідачем електричної енергії, також підтверджується наявним в матеріалах справи листом оператора системи розподілу АТ «Укрзалізниця» №ЕЕО-16/308 від 21.05.2026, відповідно до якого ТОВ "Транссервіс 2008" спожило електричну енергію: у лютому 2026 р. – 49 281 кВт*год, у березні 2026 р. – 73 903 кВт*год, у квітні – 47 927 кВт*год. 
Також, ТОВ "Оператор газу" було виставлено ТОВ "Транссервіс 2008" рахунки на оплату спожитої електричної енергії, а саме: №159926021 від 28.02.2026 на суму 632 719,49 грн. з ПДВ; №159926031 від 31.03.2026 р. на суму 720 102,67 грн. з ПДВ; №159926041 від 30.04.2026 р на суму 320 576,94 грн.
Між тим, як встановлено судом, відповідач за спожиту електричну енергію розрахувався лише частково на загальну суму 577 200 грн., а саме: 06.04.2026 в сумі 548 200 грн. та 13.04.2026 в сумі 29 000 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями (а.с. 43-44).
Отже, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 1 096 199,10 грн., а саме: за лютий 2026 в сумі 55 519,49 грн., за березень 2026 р. в сумі 720 102,67 грн., за квітень 2025 р. в сумі 320 576,94 грн.
Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем спожитої електричної енергії в матеріалах справи відсутні.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 1 096 199,10 грн підлягає судом задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Положеннями ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до п. 5.8 договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Згідно п. 7 комерційної пропозиції, у разі несвоєчасної оплати обумовлених договором та даним додатком платежів з порушенням строків, постачальник має право вимагати від споживача нарахування за весь час прострочення (до повного погашення боргу) пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення;
Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені в розмірі 34 955,31 грн по кожному місяцю окремо, вважає його вірним та обґрунтованим. 
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних в розмірі 3 495,53 грн. та інфляційних витрат в розмірі 777,27 грн. по кожному місяцю окремо, вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо клопотання позивача про зазначення в рішенні суду обов`язку органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування пені на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Аналіз наведеної норми права свідчить, що питання про зазначення у рішенні про нарахування відсотків та пені вирішується судом на власний розсуд, оскільки вказана норма ГПК України не встановлює автоматичного обов`язку суду зазначати про таке нарахування у випадку звернення позивача із відповідним клопотанням.
Суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України. Аналогічні висновки викладені у постанові ВП ВС від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24), а також у постанові № 911/952/22 від 16.10.2024 року.
Таким чином, приймаючи до уваги, що наведена частина статті 238 ГПК України передбачає право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про нарахування пені до моменту його виконання, а клопотання не містить належного обґрунтування необхідності такого зазначення, а також враховуючи обставини справи та баланс інтересів сторін, господарський суд не вбачає достатніх підстав для застосування під час ухвалення рішення по даній справі положень ч. 10 ст. 238 ГПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.
На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витраті по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Залізнична, буд. 3, код ЄДРПОУ 35818770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газу" (65123, м. Одеса, вул. Сахарова Академіка, буд. 36, кв. 131, код ЄДРПОУ 43473561) 1 096 199 (один мільйон дев`яносто шість тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп. – основної заборгованості, 34 955 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 31 коп. – пені, 3 495 (три тисячі чотириста дев`яносто п`ять) грн. 53 коп. – 3 % річних, 777 (сімсот сімдесят сім) грн. 27 коп. – інфляційних втрат та 13 625 (тринадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 13 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко