УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/5815/26 Головуючий у 1-й інст. Дідоренко А. Е. 
Номер провадження №33/4805/1169/26
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Волкова  Н. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді палати з розгляду кримінальних справ Волкової Н.Я., з секретарем Лупіновою Д.П., за участю захисника Кравчука А.В., особи, яку притягнуто до відповідальності, ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні по провадженню за апеляційною скаргою захисника Кравчука Андрія Васильовича на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 29 червня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення №296/5815/26 відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Житомирського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника захисника Кравчука Андрія Васильовича на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 29 червня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення №296/5815/26 відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за результатами перевірки якої було відкрито апеляційне провадження. 
Повноваження суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення визначено положеннями статті 294 ч.7-9 КУпАП, відповідно якої апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.  
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.    
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;   
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;     
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;    
4) змінити постанову.        
У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено наступне: 
Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665, 60 грн. судового збору.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№659838 від 07.05.2026, ОСОБА_1 07.05.2026 о 17 год. 17 хв. у м. Житомирі, пров. 4-й Селецький, 32 керувала транспортним засобом SEAT Leon, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_1 Кравчук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків судді обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, які мають істотне значення по справі.
Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її зупинки працівниками поліції. З відеозапису вбачається лише прибуття поліцейських до припаркованого на узбіччі автомобіля SEAT Leon, у якому перебувала ОСОБА_1 .. Крім того, відеозапис відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото –і кінозйомки, відеозапису (затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026) не є безперервним, тому не може вважатись належним та допустимим доказом. Окремо захисник звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції, як особи, зацікавленої у результатах провадження, не є належним доказом вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не підтверджена.
У судовому засіданні сторона захисту апеляційну скаргу підтримала.
Захисник ОСОБА_2 пояснив, що в порушення відомчої інструкції фіксування обставин події не було безперервним, транспортний засіб перебував в нерухомому стані, особа, хоча і знаходилась у транспортному засобі, однак пояснювала, що до місця події її підвезла інша особа, яку вона чекала. Рух транспортного засобу зафіксовано не було. Якісь особи повідомили, що транспортним засобом керують особи у стані сп`яніння, однак це не є доказом того, що керувала ОСОБА_1 .. Вона не заперечувала, що перебуває у стані сп`яніння, однак вказувала на те, що транспортним засобом не керувала, він перебував на узбіччі, двигун був увімкнений, щоб працював кондиціонер.
ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, пояснила, що, перебуваючи вдома, вжила пиво, після чого зателефонувала її знайома та попросила забрати її з кар`єру, де у неї виник конфлікт з відпочиваючими. Оскільки вона вживала пиво, то попросила свого знайомого довезти її до того місця. Він її завіз, однак дуже поспішав, тому поїхав по своїх справах, а вона з подругою та її дітьми очікувала його повернення у салоні автомобіля, що намагалась пояснити працівникам поліції, які прибули.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, суд дійшов наступних висновків:
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Як на докази вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №659838 від 07.05.2026 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія траснпортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Горновича Вадима від 07.05.2026 року, відповідно до якого під час несення служби в складі екіпажу Граніт 103, 07.05.2026 року було надано допомогу ТОР-32 в оформленні адміністративного матеріалу. Прибувши за адресою, в м.Житомирі, пров. 4-й Селецький, 32 було виявлено водія ОСОБА_1 , яка керувала ТЗ SEAT Leon з н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з водієм в останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася. Надалі, відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис, який міститься на диску та приєднаний до матеріалів справи.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації. Відеоматеріал наявний у достатньому об`ємі для з`ясування дійсних обставин справи. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є належним доказом у справі, є безпідставними.  
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразову вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, так і у закладі охорони здоров`я, беззаперечно відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР. При цьому, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що останню повідомлено про виявлені у неї ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення (відео 18:22:40, 18:22:47, диск 2).  Причиною відмови було те, що водій вказувала, що за кермом не перебувала, вживання алкоголю не заперечувала (відео 18:22:28 –що не перебувала за кермом, відео 18:22:46-що вживала алкоголь, диск 2). Також ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, однак від надання пояснень, підписання оформлених матеріалів та отримання їх копій вона відмовилася.
Факт керування транспортним засобом підтверджується відеозаписом з відеореєстратора зі службового автомобіля, відповідно до якого працівники поліції прибули на виклик щодо побиття та виявили ОСОБА_1 , яка сиділа в транспортному засобі на місці водія, двигун якого був ввімкнений (відео 17:17:12, диск 1). Окрім того, факт керування траснпортним засобом не заперечувала і ОСОБА_1 , яка на запитання працівника поліції: «Навіщо ви керуєте транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, везете дітей. Вам їх не шкода ?», відповіла: «Я зараз завезу їх додому бистренько на Селецьку» (відео 17:20:55, 17:22:12 диск1).
Дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. 
Не заслуговують на увагу посилання захисника про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відомості, викладені у рапорті, підтверджуються та узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кравчука Андрія Васильовича на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 29 червня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення №296/5815/26 відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення залишити без задоволення. 
Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення №296/5815/26 відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волкова Н.Я.