06.07.26
22-ц/812/1590/26
Провадження № 22-ц/812/1590/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

01 липня 2026 року       м. Миколаїв
справа № 484/53/26
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем – Біляєвою В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 10 червня 2026 року суддею Маржиною Т.В. у приміщенні цього ж суду, (повний текст ухвали складено того ж дня), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу,
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивачка зазначала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28.01.2023 року. Проживали разом до березня 2026 року. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не складається оскільки почуття давно зникли. Останнім часом між сторонами постійно виникають сварки, що призводить до поганого емоційного стану позивачки та негативно впливає на дитину. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, спільне господарство не ведеться.
Ухвалою суду від 13.05.2026 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10.06.2026 року.
02.06.2026 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бабкова О.С. подала клопотання про надання подружжю строку на примирення терміном 6 місяців. 
09.06.2026 року позивачка ОСОБА_1 подала заперечення на клопотання про надання строку для примирення, посилаючись на вчинення відповідачем відносно неї домашнього насильства та притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2026 року подружжю надано строк для примирення у 3 місяці - до 10 вересня 2026 року. Провадження в справі зупинено.
Ухвала мотивована тим, що з матеріалів справи явно прослідковується наявність між сторонами неузгодженої позиції з приводу їх подальшого життя.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та відмовити стороні відповідача у наданні строку для примирення.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що примирення між сторонами неможливе, оскільки поведінка відповідача є агресивною та становить загрозу її безпеці та безпеці малолітньої дитини. Також відповідач вчиняє відносно неї психологічний тиск, висловлює погрози, переслідування.
Зокрема, напередодні судового засідання – 09.06.2026 року відповідач знову вчинив щодо неї протиправні дії, а саме - зірвав з шиї золотий ланцюжок та заволодів мобільним телефоном iPhone 15 Pro. У зв`язку з цим вона викликала поліцію.
Зазначені речі були придбані для неї її батьками, а мобільний телефон використовувався в роботі. У зв`язку з відібранням відповідачем телефону,вона зазнала істотних труднощів у здійсненні трудової діяльності.
Узагальнені доводи інших учасників 
Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.
2.Мотивувальна частина
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала суду вимога статті 263 ЦПК України не відповідає.
Отже апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (стаття 111 Кодексу). 
Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. 
За приписами частини другої статті 111 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються.
Постановляючи ухвалу про надання подружжю терміну для примирення, суд першої інстанції посилався на те, що з матеріалів справи явно прослідковується наявність між сторонами неузгодженої позиції з приводу їх подальшого життя.
Однак такий висновок колегія суддів вважає безпідставним.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, та у відзиві на клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бабкової О.С. про надання строку для примирення позивачка ОСОБА_1 категорично проти цього заперечувала. Посилалась при цьому, зокрема, на вчинення відповідачем відносно неї домашнього насильства, психологічного та фізичного насильства.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с.19) ОСОБА_2 постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Отже, в силу приписів частини другої статті 111 СК України суд припустився помилки надавши сторонам строк на примирення.
Представник відповідача адвокат Ббабкова О.С., подаючи заяву про надання строку на примирення, від імені ОСОБА_2 зазначала, що позивачка не повідомляла його про намір розірвати шлюб, про те, що він зацікавлений у його збереженні, підстав для розірвання шлюбу немає.
При цьому ні відповідач ОСОБА_2 , ні його представник адвокат Бабкова О.С. не повідомляли суд яких саме дій вчиняє чи планує вчинити відповідач, спрямованих на збереження сім`ї.
Неявка відповідача у судове засідання та не надання особистих пояснень, на думку колегії, також свідчать про відсутність у нього зацікавленості у збереженні сім`ї.
Натомість позивачка ОСОБА_1 чітко і однозначно висловлювала свою позицію щодо розірвання шлюбу.
Таким чином висновок суду про те, що між сторонами прослідковується наявність неузгодженої позиції з приводу подальшого сімейного життя не відповідає обставинам справи та позиції сторін.
Крім того, суд першої інстанції у своїй ухвалі зазначив, що вирішуючи питання про наявність підстав для надання строку на примирення, враховує, що відповідачка бажає зберегти сім`ю і вважає, що така можливість наявна. 
Однак зазначене також не відповідає дійсності та є протилежним висловленій ОСОБА_1 позиції.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивачки ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надаючи сторонам у справі строк на примирення, припустився помилки та постановив незаконну ухвалу.
Щодо судових витрат
Згідно із підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом з цим, предметом апеляційного перегляду в межах даного судового провадження була процесуальна ухвала суду – про надання подружжю строку на примирення.
Рішення по суті спору апеляційним судом не приймалося, розгляд справи наразі не закінчено.
Оскільки, відповідно до вимог чинного цивільного процесуального закону, розподіл судових витрат може бути здійснений лише за результатами розгляду позовної заяви, апеляційний суд у даному провадженні розподілу судових витрат сторін не здійснює.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      В.В.Коломієць
Т.В.Серебрякова 
---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 06 червня 2026 року