РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
09 вересня 2026 р.  Справа № 120/11926/25
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 01.07.2025 позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву від 30.06.2025 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із загибеллю рідного брата-військовослужбовця на підставі пункту 3 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви було додано документи, що підтверджують відповідні обставини.
Позивач стверджує, що відповідач у встановлений пунктом 60 Порядку №560 строк заяву не розглянув, рішення про надання або відмову у наданні відстрочки не прийняв та про результати її розгляду позивача не повідомив. У зв`язку з цим 29.07.2025 позивач повторно звернувся до відповідача, однак і ця заява станом на момент звернення до суду залишилася без належного розгляду та відповіді.
На переконання позивача, така бездіяльність відповідача суперечить вимогам статті 19 Конституції України та положенням Порядку №560, якими передбачено обов`язок комісії розглянути заяву про відстрочку у визначений строк і прийняти відповідне рішення, оформлене протоколом.
Представник позивача також зазначив, що направлення заяви поштовим зв`язком не суперечить вимогам законодавства, оскільки обов`язок військовозобов`язаного особисто подати заяву не є тотожним обов`язку особисто прибути до ТЦК та СП. При цьому законодавство не передбачає обов`язку заявника особисто з`являтися до ТЦК та СП для оформлення відстрочки.
Позивач вважає, що відповідач мав розглянути подані документи, а за необхідності самостійно витребувати додаткову інформацію у відповідних державних органів або використати дані державних реєстрів. Натомість заява по суті не розглядалась, до відповідної комісії не передавалась, а рішення про надання чи відмову у наданні відстрочки не приймалося.
З огляду на викладене представник позивача вважає дії відповідача щодо неналежного розгляду заяви від 30.06.2025 протиправними та просить зобов`язати відповідача повторно розглянути зазначену заяву відповідно до вимог законодавства, а також стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначив, що належним відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не його Перший відділ, оскільки останній є структурним підрозділом та не має статусу юридичної особи.
Водночас відповідач вказав, що заява позивача про надання відстрочки була розглянута комісією з надання відстрочок ІНФОРМАЦІЯ_4 . За результатами перевірки поданих документів встановлено наявність у позивача підстав для відстрочки у зв`язку із загибеллю рідного брата під час забезпечення національної безпеки і оборони України. Комісією прийнято рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову, що підтверджується витягом із протоколу засідання комісії №33, довідкою про надання відстрочки №33/215 та відповідними відомостями в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідач також послався на положення Порядку №560, якими визначено процедуру перевірки підстав для відстрочки, та зазначив, що за результатами розгляду поданих позивачем документів його право на відстрочку було підтверджено.
За таких обставин відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, і просить суд продовжити строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позову.
В подальшому, представником позивача до суду були подані відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких останній не погодився з доводами відповідача, зазначивши, що відзив не містить належних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, зокрема витягу з протоколу комісії №33 від 05.09.2025, довідки про надання відстрочки №33/215 та витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивач наголосив, що відповідач також не надав доказів направлення йому довідки про надання відстрочки за формою, передбаченою додатком 6 до Порядку №560, а тому не підтвердив належного повідомлення позивача про прийняте комісією рішення.
Представник позивача зазначив, що заява про надання відстрочки була направлена 01.07.2025 рекомендованим поштовим відправленням та вручена відповідачу 08.07.2025, однак у встановлений пунктом 60 Порядку №560 строк позивача про прийняте рішення не повідомлено. Крім того, відповідач не надав доказів розгляду повторної заяви позивача від 29.07.2025, врученої 07.08.2025.
З огляду на це позивач вважає, що відповідач не виконав передбаченого законодавством обов`язку щодо розгляду заяви та належного повідомлення про результати її розгляду, а відтак діяв не у спосіб, визначений законом. У зв`язку з цим представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.
01.07.2025 позивач направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву від 30.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку із загибеллю рідного брата – військовослужбовця.
Як зазначає позивач, вказана заява була отримана відповідачем 08.07.2025, однак у встановлений законодавством строк її не було розглянуто по суті, рішення про надання або відмову у наданні відстрочки не прийнято, а про результати розгляду позивача не повідомлено.
У зв`язку з цим 29.07.2025 позивач повторно звернувся до відповідача щодо розгляду поданої заяви та повідомлення про прийняте рішення.
Однак, не отримавши підтвердження розгляду по суті поданої ним заяви від 30.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку із загибеллю рідного брата – військовослужбовця позивач звернувся до суду з даним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє досі.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території, зокрема Харківської області.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі по тексту Порядок №560) визначає: механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Згідно з п.56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з п.4 ч.3 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
З матеріалів справи судом встановлено, що брат позивача, ОСОБА_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .
Факт родинних стосунків між позивачем та загиблим ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвами про народження позивача та його брата та не заперечується сторонами по справі.
Також судом встановлено, що 01.07.2025 позивач направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву від 30.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку із загибеллю рідного брата – військовослужбовця.
Як зазначає позивач, вказана заява була отримана відповідачем 08.07.2025, однак у встановлений законодавством строк її не було розглянуто по суті, рішення про надання або відмову у наданні відстрочки не прийнято, а про результати розгляду позивача не повідомлено.
У зв`язку з цим 29.07.2025 позивач повторно звернувся до відповідача щодо розгляду поданої заяви та повідомлення про прийняте рішення.
Водночас із відзиву на позовну заяву вбачається, що заява позивача від 30.06.2025 була розглянута по суті комісією з надання відстрочок ІНФОРМАЦІЯ_7 .
За результатами розгляду поданих позивачем документів комісією встановлено наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із загибеллю брата позивача під час участі в бойових діях.
Зазначена обставина підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.09.2025 №33/25 та витягом із протоколу засідання комісії з надання відстрочок від 05.09.2025 №33.
Таким чином, на час розгляду справи судом відсутня обставина, на яку посилається позивач як на підставу позову, а саме невирішеність відповідачем по суті його заяви від 30.06.2025.
Суд зауважує, що предметом оскарження у цій справі, відповідно до змісту позовної заяви, є саме дії відповідача щодо нерозгляду по суті заяви позивача про надання відстрочки, а способом захисту порушеного, на думку позивача, права обрано зобов`язання відповідача повторно розглянути цю заяву.
Отже, для задоволення заявлених позовних вимог суду необхідно встановити факт того, що відповідач не розглянув заяву позивача по суті та, відповідно, існує необхідність у зобов`язанні його повторно здійснити такий розгляд.
Проте матеріалами справи підтверджується протилежне.
Зокрема, 05.09.2025 комісією з надання відстрочок ІНФОРМАЦІЯ_7 за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відтак відповідачем фактично виконано той обов`язок, про невиконання якого стверджує позивач у позовній заяві, – заява позивача розглянута по суті та за результатами її розгляду прийнято позитивне рішення.
Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що відповідачем не надано належних доказів направлення позивачу довідки про надання відстрочки, а також про те, що сам факт прийняття рішення про надання відстрочки не спростовує бездіяльності відповідача.
Такі доводи не змінюють предмета спору та не свідчать про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Як уже зазначалося, позивач не оскаржує рішення комісії про надання йому відстрочки, не ставить питання про його скасування або визнання протиправним. Навпаки, позовні вимоги ґрунтуються на твердженні про те, що заява від 30.06.2025 взагалі не була розглянута по суті, у зв`язку з чим позивач просить зобов`язати відповідача повторно її розглянути.
Разом із тим встановленим є факт розгляду цієї заяви та прийняття за її результатами позитивного рішення.
Таким чином, вимога про повторний розгляд заяви фактично спрямована на зобов`язання відповідача вчинити дію, яка ним уже вчинена.
При цьому адміністративне судочинство спрямоване на ефективний захист порушених прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Судовий захист має бути реальним та ефективним, а не формальним.
У разі коли на момент розгляду справи відповідачем уже вчинено дії, про зобов`язання вчинити які просить позивач, відсутні правові підстави для повторного покладення на відповідача такого самого обов`язку.
Посилання представника позивача на те, що рішення про надання відстрочки прийнято лише 05.09.2025, тобто після спливу строку, передбаченого пунктом 60 Порядку №560, саме по собі не є достатньою підставою для задоволення заявлених позовних вимог.
Це обумовлено тим, що позивачем визначено предметом спору саме нерозгляд заяви по суті та заявлено вимогу про її повторний розгляд, а не вимогу про визнання протиправною бездіяльності щодо порушення строку розгляду заяви.
Крім того, позитивний результат розгляду заяви повністю відповідає матеріально-правовій вимозі позивача щодо отримання відстрочки. За результатами розгляду заяви йому надано відстрочку саме з тієї підстави, на яку він посилався у своєму зверненні, а саме у зв`язку із загибеллю рідного брата під час участі в бойових діях.
За таких обставин суд не встановив порушення права позивача, яке могло б бути усунене шляхом повторного розгляду його заяви.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У цій справі відповідач на підтвердження своїх заперечень послався на конкретні документи – довідку ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.09.2025 №33/25 та витяг із протоколу засідання комісії з надання відстрочок від 05.09.2025 №33, якими підтверджується розгляд заяви позивача та прийняття за нею рішення про надання відстрочки.
Наведені обставини спростовують основний довід позивача про те, що його заява від 30.06.2025 не була розглянута по суті.
Водночас питання щодо дотримання відповідачем строку розгляду заяви, а також способу повідомлення позивача про прийняте рішення не може бути підставою для задоволення саме тих позовних вимог, які заявлені у цій справі, оскільки позивач просить зобов`язати відповідача повторно розглянути вже розглянуту заяву.
Суд також враховує, що за результатами розгляду заяви позивачу надано саме той правовий результат, на досягнення якого була спрямована подана ним заява, – відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Таким чином, суд доходить висновку, що доводи позивача про нерозгляд його заяви по суті не знайшли свого підтвердження, а вимога про повторний розгляд заяви є необґрунтованою, оскільки така заява вже розглянута компетентною комісією та за результатами її розгляду прийнято позитивне рішення.
За наведених обставин підстави для визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання його повторно розглянути заяву позивача від 30.06.2025 відсутні.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити повністю.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення на користь позивача понесених ним витрат зі сплати судового збору відсутні. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
в и р і ш и в :
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна