Справа № 212/1891/25
2/212/252/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровського районного суду міста Кривого Рогу у складі:
суддя - Ведяшкіна Ю.В.
секретар судового засідання – Розинько К.А.
у цивільній справі № 212/1891/25 позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
19.02.2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним Договором №230510-61515-2 від 10.05.2023р., яка виникла станом на 17.02.2025 рік, у розмірі 29792,00 грн. (з яких:заборгованість за кредитом - 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 24792,00 грн.), та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.05.2023 року між ТОВ «ФК «Ріальто» та ОСОБА_1 укладено договір № 230510-61515-2, відповідно до якого  ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів (до 07.10.2023 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 17.02.2025 року становить 29792,00 грн.
21.03.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
20.05.2026 року за клопотанням представника позивача від АТ КБ «ПриватБанк» витребовано відомості про наявність у банку розрахункового рахунку на ім`я ОСОБА_1 , та рух коштів за період з 10.05.2023 року по 15.05.2023 року.
10.06.2026 року на виконання ухвали суду від 20.05.2026 року АТ КБ «ПриватБанк» надані запитувані відомості щодо ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, де зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, відзив не надала.
У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 10.05.2023 року між ТОВ «ФК «Ріальто» та ОСОБА_1 укладено договір № 230510-61515-2, відповідно до якого  ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів (до 07.10.2023 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Договір був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 110902 (а.с.12-14).
Відповідно Додатку до Договору №230510-61515-2 від 10.05.2023 року, ОСОБА_1 була ознайомлена та підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Договором № 230510-61515-2 від 10.05.2023 року (а.с.15).
Відповідно довідки АТ «ТАСКОМБАНК», на карту НОМЕР_1 було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5000, 00 грн., відправник ТОВ «ФК «РІАЛЬТО».
Згідно Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи щодо хронології дій укладення Кредитного договору № 230510-61515-2 від 10.05.2023 року, для укладення електронного кредитного договору 10.05.2023 року сторонами в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею було вчинено дії, починаючи зі створення позичальником даних по заяві на кредит та закінчуючи перерахуванням кредитних коштів на карту позичальника. (а.с. 19)
Відповідно до Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи http://monetka.ua, ОСОБА_1 було заповнено на сайті Анкету-заяву на кредит №1278635 від 10.05.2023 року із зазначенням суми кредиту 5000,00 грн, строком на 150 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5250,00 грн, що нараховуються за ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процента ставка 1277,5%. У випадку порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує проценти за прострочення грошового зобов`язання: 3,5% за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка 1277,5%. Зазначено номер мобільного телефону позичальника: НОМЕР_2 , його паспортні дані, платіжну картку, на яку має бути перерахована сума кредиту: 414949ХХХХХХ3746 , банк, що випустив картку: АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с.20).
Згідно довідки ТОВ «Девелопмент інновейшинс» від 14.03.2024 року за №119836, яка адресована ТОВ «ФК «Ріальто», смс-повідомлення від альфа-імені «Monetka» з одноразовим ідентифікатором було доставлено на номер НОМЕР_2 за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 10.05.2023 року о 11:25:28 год. (а.с. 21).
Відповідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 230510-61515-2 від 10.05.2023 року станом на 04.02.2025 року утворилась заборгованість, яка становить 29792,00 грн, та складається з: 5000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 24792,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентами. (а.с. 18)
На підтвердження позовних вимог позивачем додано до позову копію Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Ріальто», затверджених 12.08.2022 року (а.с. 22-30).
Відповідно до відомостей АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданими на підставі ухвали суду від 20.05.2026 року про витребування доказів у справі, на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). Номер телефону НОМЕР_2 , знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 29.05.2026 рік - НОМЕР_2 . Також надано виписку за період з 10.05.2023 по 15.05.2023 рік по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) (а.с. 74-75).
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У справі встановлено, що для підписання Кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ч.ч. 6-8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали Кредитний договір.
Відповідач  ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б спростовували факт укладання з позивачем кредитного договору, не спростувала розрахунок заборгованості перед ТОВ «ФК «Ріальто», не довела відсутність заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На виконання вказаних вимог закону Позивачем надано: договір №02/06/2022 від 02.06.2022 року; Додатковий договір №1 до Договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року; акт приймання-передачі наданих послуг №299 до Договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року; витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №299 від 26.12.2024 року до Договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, відповідно до якого: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та клопотання про витребування доказів - 8000,00 грн, складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику – 1000,00 грн., тобто в загальному розмірі 9000,00 грн.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною; розмір заявлених позовних вимог становить 29792,00 грн. 
За таких обставин суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9000 грн., є завищеними, належним чином не обґрунтованими, такою, що перевищує суму заявлених позовних вимог, та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 2 000 грн. співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.  Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 611, 625-628, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за Договором № 230510-61515-2 від 10.05.2023 року, яка виникла станом на 04.02.2025 року, у розмірі 29792 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок (з яких: 5000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 24792,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентам).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу 2000 (дві тисячі) грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», ЄДРПОУ 43492595, місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складений 07.07.2026 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна