Справа № 308/6646/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Попович Роман Васильович, до Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
встановив:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Попович Роман Васильович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрований та все життя проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є онуком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Позивач наводить, що згідно з довідкою комунального підприємства Ужгородської міської ради «Архітектурно-планувальне бюро», житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 був зареєстрований в КП «БТІ м. Ужгорода» реєстровий № 4093 в книзі № 40 за ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 01.08.1977, виданого на підставі рішення Ужгородської міської ради № 327 від 20.07.1977.
Означеною відповіддю позивачу повідомлено про неможливість виготовлення дублікату свідоцтва про право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна у зв`язку з відсутністю в інвентаризаційній справі примірника свідоцтва про право власності, копію якого необхідно заявнику додати до заяви у ЦНАП Ужгородської міської ради щодо виготовлення дублікату.
Позивач мотивує, що з довідки № 4093 від 13.01.1979, виданої Ужгородським міжміським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Позивач повідомляє, що станом на момент смерті ОСОБА_2 , був зареєстрований та проживав разом з дідом за адресою: АДРЕСА_1 .
29.04.2026 позивач подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_2 , шляхом спільного проживання з померлим та просив видати свідоцтво про спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом заведено спадкову справу стосовно спадкодавця ОСОБА_2 .
Матір заявника ОСОБА_4 , донька померлого ОСОБА_2 , подала нотаріально завірену заяву про те, що спадщину, яка залишилась від її батька у встановлені строки не прийняла і не має наміру звертатись до суду за продовженням строків про прийняття спадщини та не претендуватиме на спадкове майно.
Позивач вказує, що йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.
На думку позивача, оскільки спадкоємець першої черги за законом – ОСОБА_4 подала письмову заяву про відмову від спадщини, а інших спадкоємців не встановлено, право на спадщину перейшло до онука померлого – ОСОБА_1 .
На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті діда, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 11.05.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. 
Ухвалою від 02.06.2026 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. 
Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача подав заяву, у якій просить провести судове засідання без його участі та участі позивача, позов підтримують та просять його задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Від відповідача Ужгородської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх уповноваженого представника, просить ухвалити судове рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
За загальним правилом ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, судом встановлено таке.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.10.1968, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 11.11.1967, ОСОБА_1 , 1945 року народження, та ОСОБА_5 ,1948 року народження, одружились 11.11.1967, після реєстрації шлюбу прізвище дружини – ОСОБА_6 .
Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_4 від 20.11.1948, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 08.08.2025, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 11.02.2006, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки комунального підприємства Ужгородської міської ради «Архітектурно-планувальне бюро» № 765 від 08.08.2025 встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012, був зареєстрований в КП «БТІ м. Ужгорода» реєстровий № 4093 в книзі № 40 за ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 01.08.1977, виданого на підставі рішення Ужгородської міської ради № 327 від 20.07.1977.
Згідно довідки № 4093 від 13.01.1979 Ужгородського міжміського бюро технічної інвентаризації, домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Згідно відповіді комунального підприємства Ужгородської міської ради «Архітектурно-планувальне бюро» № 720/25 від 26.11.2025 на запит, позивачу повідомлено, що для отримання дублікату свідоцтва про право власності, йому необхідно звернутись у ЦНАП Ужгородської міської ради, а також про неможливість виготовлення дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю в інвентаризаційній справі примірника свідоцтва про право власності.
Згідно листа Відділу реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 17.08.2025 № 1589/03.4-06, відповідно до записів будинкової книги на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 85058727 від 29.04.2026, приватним нотаріусом Балаж М. В. зареєстровано спадкову справу 75545514, спадкодавець ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомила у заяві, що спадщину, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_2 у встановлені законом строки не прийняла і не має наміру звертатись до суду за продовженням строків для прийняття спадщини та не претендуватиме на спадкове майно. Їй відомо, що спадщину прийняв шляхом спільного проживання із померлим, онук померлого – її син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Означена заява ОСОБА_4 зареєстрована приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. 27.04.2026 в реєстрі за № 499.
29.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.05.2026 вих. № 40 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі йому Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на означений житловий будинок.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.
Статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець першої черги – донька померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у встановлені законом строки не прийняла спадщину.
Онук померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом спільного проживання із померлим.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. 
В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
29.04.2026 позивач звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на означений житловий будинок.
Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.
Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті діда та за його заявою була відкрита спадкова справа, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на будинок, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.
З огляду на те, що спірний будинок входить до складу спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:
позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Попович Роман Васильович, до Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 95,6 кв. м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Відповідач: Ужгородська міська рада, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, будинок 3, код ЄДРПОУ: 33868924.
Повний текст рішення складено 23.07.2026.

Суддя В. В. Чепка