ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
 06 липня 2026 року 	Справа № 903/365/26	

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участі секретаря судового засідання Франчук Н.Я., розглянувши заяву Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус”
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом: Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус”
до відповідача-1: фізичної особи-підприємця Токарчука Івана Івановича
відповідача-2:  ОСОБА_1 
про солідарне стягнення 529778,04 грн,

за участі представників-учасників справи:
від позивача: н/з;
від відповідача-1: н/з;
від відповідача-2: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України
установив:
рішенням Господарського суду Волинської області від 16.06.2026 позов задоволено. Вирішено стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Токарчука Івана Івановича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" 529778,04 грн, з них 455210,00 грн строкової заборгованості основного боргу (кредиту), 35010,00 грн простроченої заборгованості основного боргу (кредиту), 25758,44 грн строкової заборгованості за процентами, 13799,60 грн простроченої заборгованості по процентам. А також ухвалено стягнути з кожного з відповідачів судовий збір у розмірі 3973,34 грн.
19.06.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява у якій просить суд ухвалити додаткове рішення в справі яким вирішити питання про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 37500 грн.
Ухвалою суду від 19.06.2026 прийнято заяву Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” від 19.06.2026 до розгляду. Розгляд заяви призначено на 06.07.2026. Запропоновано відповідачам подати суду: пояснення по суті поданої заяви та наявні докази.
02.07.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява у якій просить суд здійснювати розгляду заяви про увхалення додаткового рішення без участі його представника. Дана заява долучена до матеріалів справи.
У судове засідання 06.07.2026 позивач та відповідачі не прибули, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується повернутими на адресу суду поштовими відправленнями №R067209777867 та №R067209777921 з відмітком Укрпошти "адресат відсутній".
Розглянувши заяву Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.
У відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення подано в межах строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
У позовній заяві, позивач зокрема зазначив, що ним понесені витрати на оплату послуг з правничої допомоги у розмірі 37500 грн.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного суду України від 22.12.2018 року у справі №826/856/18, від 22.06.2018 у справі №910/16953/16, від 23.01.2018 у справі №911/1355/17, від 29.03.2018 у справі №910/8443/17.
Між АТ "Комерційний банк "Глобус" та адвокатом Рибитвою О.А. укладено договір № 010725 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.07.2025.
Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору, адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що ставляться клієнтом, а клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору.
Пунктом 3.1 вказаного договору передбачено, що за надання послуг клієнт сплачує адвокату гонорар, виходячи з класифікації, досвіду і завантаженості адвоката, кількості годин, витрачених адвокатом на надання послуг клієнту, складності справи/завдання, обсягу наданих послуг/виконаних робіт, фінансового стану клієнта та іншої сторони (сторін) судового процесу, ціни позову (якщо підлягає грошовій оцінці), значимості справи для клієнта та впливу рішення суду на його репутацію та інші істотні обставини. Оплата послуг здійснюється клієнтом на підставі погодженого/підписаного сторонами акту приймання - передачі послуг у спосіб та у строки визначені у відповідному акті.
Ставка гонорару адвоката за послуги за 1 (одну) годину роботи складає 1500,00 грн (п. 3.2 договору).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію договору № 010725 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.07.2025; копію довіреності від 01.07.2025; копію акту № 306/ЮК - 24МСБ прийому передачі послуг від 07.04.2026 за договором №010725 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.07.2025; копію платіжної інструкції №14616 від 07.04.2026 на суму 37500 грн.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
З матеріалів справи встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, які є доведеними належним чином, складають 37500,00 грн.
Крім того, враховуючи імперативність положень ч. 5 ст. 126 ГПК України щодо можливості зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами виключно за клопотанням сторони, підстави для зменшення розміру витрат позивача, пов`язаних із розглядом справи, відсутні, оскільки матеріали справи не містять заперечень відповідачів або клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позов на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, відсутність клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат позивача на правничц допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 37500 грн (по 18750 грн з кожного).
Керуючись ст. ст. 13, 73-80, 123, 126-127, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
вирішив:
1. Заяву Акціонерного товариства “Комерційний банк “Глобус” про ухвалення додаткового рішення – задовольнити.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Токарчука Івана Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, код ЄДРПОУ 35591059) 18750 грн (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, код ЄДРПОУ 35591059) 18750 грн (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 07.07.2026.

Суддя Вороняк А. С.