202/1201/26
1-кп/202/1025/2026 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року           м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого  ОСОБА_6 , 
захисника    ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпра кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22026050000000008 від 01 лютого 2026 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестове Бердянського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 28.07.2017 Центральним відділом у м. Маріуполі ГУ ДМС у Донецькій області, раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, відповідно до обвинувального акту. 
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави – України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України – Конституції України.
Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. 
Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 6-рп/2005 від 05.10.2005, № 6-рп/2008 від 16.04.2008 зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.
Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Так, 07.04.2014 у м. Донецьку видано т.зв. «Акт про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 т.зв. «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «Донецької народної республіки» - (далі т.зв. «ДНР») та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 року в окремих містах Донецької області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності т.зв. «ДНР».
За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено т.зв. «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет т.зв. «ДНР» на території Донецької області.
Надалі представниками самопроголошеної т.зв. «ДНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські т.зв. «органи державної влади ДНР» та силові органи. 
Так, на учасників органів силового блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації (далі – РФ) та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом: систематичної організації та здійсненні актів застосування збройної сили проти держави України у особі Збройних Сил України, інших військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, зокрема шляхом ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню їх службових обов`язків, обстрілів населених пунктів тощо; створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності; вербування нових учасників до складу силового блоку «Донецької народної республіки» та організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області з метою їх виводу з-під контролю органів державної влади України та їх включення до самопроголошеного псевдодержавного утворення т.зв. «ДНР»; захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами з метою оснащення незаконних збройних формувань, які вчиняють дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України; координації та узгодження своїх дій з діями регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням; блокування виконання правоохоронними органами та підрозділами Збройних Сил України передбачених Конституцією та законодавством України функцій на тимчасово окупованій території України; силового подолання опору цивільного населення окупаційній адміністрації шляхом фізичної розправи та незаконного позбавлення волі; силової підтримки учасників органів політичного та управлінського блоку незаконних утворень т.зв. «ДНР», захопленні, укріпленні та охороні зайнятих ними будівель та споруд.
Водночас, на учасників органів політичного блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії РФ та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом: створення та участі в діяльності окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях Донецької області; видачі нормативно-правових актів від імені окупаційної адміністрації РФ та самопроголошених органів влади т.зв. «ДНР»; проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності псевдодержавного утворення т.зв. «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній організації, приховування факту збройної агресії РФ проти України, отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії з незаконним псевдодержавним утворенням т.зв. «ДНР» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України; координація та узгодження своїх дій з радниками та інструкторами РФ, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, та вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності т.зв. «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції і заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, та формування думки серед населення про законність власних дій; надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку т.зв. «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності; забезпечення учасників т.зв. «ДНР» транспортом, символікою, агітаційними матеріалами тощо.
При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків т.зв. «ДНР» (у т.ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлював, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії РФ та зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України. 
В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ на території Донецької області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями. 
Одночасно з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Донецької області з числа представників політичного блоку т.зв. «ДНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації..
21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента РФ з проханням визнати незалежність т.зв. «ДНР» та т.зв. «Луганської народної республіки» (далі – т.зв «ЛНР»).
В цей же день президент РФ скликав позачергове засідання ради безпеки Російської Федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності т.зв. «ДНР» та т.зв. «ЛНР».
Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення державної думи РФ та заявили про необхідність визнання президентом РФ незалежності т.зв. «ДНР» та т.зв. «ЛНР», а одним із основних аргументів для прийняття такого рішення членами Ради безпеки РФ було проживання на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей громадян РФ у кількості понад 800 тисяч осіб, а також понад 1,2 мільйонів осіб, котрі подали документи на громадянство РФ.
Цього ж дня президент РФ підписав указ про визнання незалежності т.зв. «ДНР» та т.зв. «ЛНР».
У подальшому президент РФ, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ (далі по тексту – ЗС РФ) на територію України.
24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє до теперішнього часу.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився прийняти участь у бойових діях на боці ворога (держави-агресора) – РФ.
15.10.2025 у громадянина України ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану. 
31.10.2025 ОСОБА_6 , керуючись корисливим та ідеологічним мотивом, перебуваючи в пункті відбору на військову службу за контрактом Збройних сил Російської Федерації м.Липецьк, за адресою: АДРЕСА_3 , уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах Російської Федерації та в подальшому був зарахований до списків особового складу збройного формування держави-агресора – штурмового взводу 31 мотострілецького полку НОМЕР_3 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ, отримав військове звання «рядовий», призначений на посаду стрільця, отримав позивний « ОСОБА_8 » та забезпечений вогнепальною зброєю АК-74, військовою формою одягу зразка ЗС РФ, особистим військовим спорядженням та засобами індивідуального захисту, тим самим здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.
01.11.2025 ОСОБА_6 переміщено на територію військового полігону РФ в районі АДРЕСА_4 (координати 49.220363, 39.972929), де до 19.11.2025 проходив первинну військову підготовку.
З 20.11.2025 по 26.11.2025 ОСОБА_6 приймав безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України у Краматорському районі Донецької області.
26.11.2025 ОСОБА_6 , приймаючи участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога – Російської Федерації, виконуючи від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на бойове завдання в районі АДРЕСА_5 та в ході бойового зіткнення був затриманий військовослужбовцями Збройних Сил України, внаслідок чого його злочинну діяльність було припинено.
Під час проходження військової служби у вищезазначеному збройному формуванні держави-агресора, грошове забезпечення ОСОБА_6 відповідно до штатного розпису за його посадою, складало приблизно 200 000 рублів РФ на місяць.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні державної зради в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону України № 2113-IX від 03.03.2022).
Крім того, з 31.10.2025 громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, добровільно, за власною ініціативою, перебуваючи на території Російської Федерації та тимчасово окупованих територіях Луганської та Донецької областей, приймав участь в збройних формуваннях держави-агресора з метою допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. 
Так, 31.10.2025 ОСОБА_6 , керуючись корисливим та ідеологічним мотивом, перебуваючи в пункті відбору на військову службу за контрактом Збройних сил Російської Федерації м. Липецьк, за адресою: АДРЕСА_3 , уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах Російської Федерації та в подальшому був зарахований до списків особового складу збройного формування держави-агресора – штурмового взводу 31 мотострілецького полку НОМЕР_3 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ, отримав військове звання «рядовий», призначений на посаду стрільця, отримав позивний « ОСОБА_8 » та забезпечений вогнепальною зброєю АК-74, військовою формою одягу зразка ЗС РФ.
01.11.2025 ОСОБА_6 переміщено на територію військового полігону РФ в районі АДРЕСА_4 (координати НОМЕР_5 , 39.972929), де до 19.11.2025 проходив первинну військову підготовку.
З 20.11.2025 по 26.11.2025 ОСОБА_6 приймав безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України у Краматорському районі Донецької області.
26.11.2025 ОСОБА_6 , приймаючи участь у бойових діях проти Збройних Сил України на боці ворога – Російської Федерації, виконуючи від невстановлених в ході досудового розслідування осіб наказ на бойове завдання в районі АДРЕСА_5 та в ході бойового зіткнення був затриманий військовослужбовцями Збройних Сил України, внаслідок чого його злочинну діяльність було припинено.
Під час проходження військової служби у вищезазначеному збройному формуванні держави-агресора, грошове забезпечення ОСОБА_6 відповідно до штатного розпису за його посадою, складало приблизно 200000 рублів РФ на місяць.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у колабораційній діяльності, тобто у добровільній участі громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Позиція обвинуваченого
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні злочинів за ч.2 ст.111 КК України та за ч.7 ст.111-1 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що він добровільно підписав контракт щоб ухилитись від тюремного строку. За цей контракт він отримав 600000 руб. Дуже про це шкодує.
Докази, досліджені судом на підтвердження встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення:
Контракт про проходження військової служби у ЗС РФ між ОСОБА_6 та начальником пункта відбору на військову службу по контракту (2 разряда) ( АДРЕСА_3 ) майора ОСОБА_9 від 31.10.2025 року;
Протокол огляду від 03.01.2016, предметом якого є контракт про проходження військової служби у ЗС РФ ОСОБА_6 . Документ викладено на аркуші білого паперу формату А4. Текст документу викладено чорними чорнилами. Відповідно до змісту контракту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступає на військову службу за контрактом строком 1 рік та, серед іншого, зобов`язується приймати участь у бойових діях, виконувати задачі у період мобілізації, в умовах надзвичайного стану або воєнного положення, воєнного часу, збройних конфліктів. Документ датовано 31.10.2025 року та підписано начальником пункту відбору на військову службу за контраком 2 розряду м.Липецбк ОСОБА_10 . Також, відповідно до тексту документ є декларацією про перетин державного кордону Російської Федерації ОСОБА_6 . Документ має серію 6020 та №1039724. Також під час огляду був досліджений висновок про встановлення особистості ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оглядом встановлено, що документ виготовлено 20.06.2022 та підписаний начальником «ОМВД России по Грязинскому району ОСОБА_11 ». Відповідно до змісту документа вказаним підрозділом здійснено перевірку особистості ОСОБА_6 ;
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.01.2026, відповідно до якого, особа, яка впізнає обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_12 пояснив, що зможе впізнати ОСОБА_6 за зовнішнім виглядом і прикметами особи, яку він взяв у полон 26.11.2025 в районі с.Зарічне Краматорського району Донецької області. ОСОБА_12 пояснив, що і 26.11.2025, в ході бою, ним було виявлено та взято у полон стрільця штурмового взводу 31 мотострілецького полку НОМЕР_3 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ ОСОБА_6 . Під час затримання останній мав при собі вогнепальну автоматичну зброю (автомат АК 74), був одягнутий у військову камуфльовану форму одягу збройних сил Російської Федерації. ОСОБА_6 бачив в перше та може впізнати за фотознімками. Останнього може описати як чоловіка 25-30 років , волосся чорне, губи великі, ніс прямий, брові чорні дуговидні, зріст середній. ОСОБА_13 було надано чотири фотознімки для впізнання, під час їх розгляду, ОСОБА_13 вказав на знімок під номером 1, на якому був зображений стрілець штурмового взводу 31 мотострілецького полку 67 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був взятий у полон в с.Зарічне Краматорського району Донецької області;
Протокол огляду інтернет ресурсу від 03.01.2025 відповідно до якого, свідок ОСОБА_12 показав на карті де саме він 26.11.2025 затримав стрільця штурмового взводу 31 мотострілецького полку 67 мотострілецького полку 67 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.01.2026, відповідно до якого, особа, яка впізнає ОСОБА_6 - ОСОБА_14 пояснив, що зможе впізнати ОСОБА_6 за зовнішнім виглядом і прикметами особи, яку він 26.11.2025 в районі с.Зарічне Краматорського району Донецької області взяв у полон. ОСОБА_14 пояснив, що 26.11.2025, в ході бою, ним було виявлено та взято у полон стрільця штурмового взводу 31 мотострілецького полку НОМЕР_3 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ ОСОБА_6 . Під час затримання останній мав при собі вогнепальну автоматичну зброю (автомат АК 74), був одягнутий у військову камуфльовану форму одягу збройних сил Російської Федерації. ОСОБА_6 бачив в перше та може впізнати за фотознімками. Останнього може описати як чоловіка 25-30 років , волосся чорне, губи великі, ніс прямий, брові чорні дуговидні, зріст середній. ОСОБА_14 було надано чотири фотознімки для впізнання, під час їх розгляду, ОСОБА_14 вказав на знімок під номером 1, на якому був зображений стрілець штурмового взводу 31 мотострілецького полку 67 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був взятий у полон в с.Зарічне Краматорського району Донецької області;
Протокол огляду інтернет ресурсу від 03.01.2025 відповідно до якого, свідок ОСОБА_14 показав на карті де саме він 26.11.2025 затримав стрільця штурмового взводу 31 мотострілецького полку 67 мотострілецького полку 67 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протокол проведення слідчого експерименту від 05.01.2026, відповідно до якого, ОСОБА_6 показав на відкритій Googl карті місця несення ним військової служби у рядах Збройних сил Російської Федерації у період з 31 жовтня 2025 року по 26 листопада 2025 року. ОСОБА_6 пояснив, що керуючись корисливим та ідеологічним мотивом, перебуваючи в пункті відбору на військову службу за контрактом Збройних сил Російської Федерації м. Липецьк, за адресою: АДРЕСА_3 , уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах Російської Федерації та в подальшому був зарахований до списків особового складу формування держави-агресора - штурмового взводу 31 мотострілецького полку НОМЕР_3 мотострілецької дивізії НОМЕР_4 загальновійськової армії ЗС РФ, отримав військове звання «рядовий», призначений на посаду стрільця, отримав позивний « ОСОБА_8 » та забезпечений вогнепальною зброєю АК-74, військовою формою одягу зразка ЗС РФ, особистим військовим спорядженням та засобами індивідуального захисту. Далі підозрюваний на електронній карті вказав на місце розташування пункту відбору на військову службу за контрактом Збройних сил Російської Федерації м. Липецьк, за адресою: АДРЕСА_3 , де він вступив на військову службу. Підозрюваний пояснив, що 01.11.2025 його було переміщено на територію військового полігону РФ в районі АДРЕСА_4 (координати НОМЕР_5 , 39.972929), де до 19.11.2025 проходив первинну військову підготовку. Далі підозрюваний на електронній карті вказав на місце розташування території військового полігону ЗС РФ в районі АДРЕСА_4 (координати НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), де до 19.11.2025 проходив первинну військову підготовку. Далі ОСОБА_6 пояснив, що 20.11.2025 був переміщений на бойові позиції ЗС РФ в районі АДРЕСА_5 . Того ж дня, 19.11.2025, з військовослужбовцями ЗС РФ з позивними «Родной» і «Теплий» отримав задачу від командира « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в пішому порядку висуватись до с.Зарічне Донецької області. Орієнтувались на місцевості за допомогою програмного забезпечення «AlpineQuest», встановленого на особистий мобільний телефон. Завданням було зустрітись з групою у кількості 3 військовослужбовців в с.Зарічне Донецької області. Після прибуття в с.Зарічне, зустрівся з військовослужбовцями «Хомо» і «Волчок», які проживали там близько 4 місяців. У останніх було завдання зустрічати прибуваючі групи та направляти на наступну точку. 22.11.2025, під час руху по маршруту, попав під мінометний обстріл, після чого втратив зброю. Повернулися до першої точки, де переночував та отримав завдання від командира знайти зброю. 25.11.2025 знайшов втрачену зброю і отримав наказ дійти на точку «Квадратний ліс» західніше с.Зарічне. 26.11.2025 отримали наказ від командира групою висуватись на точку «Л221» та закріпитись. Під час переміщення потрапив під обстріл, після чого «Родной» отримав смертельне поранення. ОСОБА_6 , під час пошуку укриття, отримав поранення в праву руку і разом з військовослужбовцем «Теплий» втративши орієнтування був захоплений в полон військовослужбовцями ЗС України;
Лист від Управління ДМС у Запорізькій області № 78/2/13.15/78/2/13-8823 від 03.12.2015, відповідно до якого гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був документований паспортом громадянина України № НОМЕР_2 виданий 28.07.2017 року, терміном дії до 28.07.2027 року. Орган, що видав 1436 (Центральний відділ у м. Маріуполі ГУДМС у Донецькій області) на підставі паспорту громадянина України N? НОМЕР_7 виданий 14.07.2016 року, терміном дії до 14.07.2026 року, орган, що видав 1436 (Центральний відділ у м. Маріуполі ГУДМС у Донецькій області), у зв?язку з уточненням персональних даних. Відповідно до інформаційної підсистеми «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України паспорт громадянина України № НОМЕР_7 виданий 14.07.2016 року, та ім?я ОСОБА_6 , з 27.08.2017 року визнано недійним «Недійсний», в полі коментар «Уточнення персональних даних», паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 28.07.2017 року, на ім?я ОСОБА_6 , з 20.10.2023 року знано недійним «Обмін, До закінчення строку дії». Відповідно до інформаційної підсистеми «Оформлення документів, що підтверджують громадянства України, Єдиної інформаційно- аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України, інформація щодо оформлення іншого паспорту громадянина України гр. ОСОБА_6 , відсутня. Згідно з наявним обліками відділу з питань громадянства УДМС у Запорізькій області, відомості щодо оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, стосовно особи, вказаної в запиті, відсутня. 

Мотиви суду
Дослідивши в ході судового розгляду докази, надані сторонами обвинувачення та захисту, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд встановив наступне:

Обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільну небезпечність, діючи умисно, з метою сприяння державі-агресору у здійсненні збройної агресії проти України, у період 31 жовтня 2025 року по 26 листопада 2025 року вчинив дії, що утворюють склад державної зради, а саме: 31 жовтня 2025 року, з власної ініціативи, звернувся до Пункту відбору на військову службу ( 2 розряду) АДРЕСА_3 , де добровільно підписав контракт з міністерством оборони РФ терміном на 1 рік та був направлений для подальшого проходження служби на посаду рядового (штурмовика) мотострілецького взводу, групи «V», 31 мотострілецького полку ЗС РФ., тим самим перейшов на бік ворога. 
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив діяння, спрямоване на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України 
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31 жовтня 2025 року, керуючись корисливими та ідеологічним мотивом, перебуваючи в пункті відбору на військову службу за контрактом Збройних сил Російської Федерації м. Липецьк, за адресою: АДРЕСА_3 , уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах Російської Федерації та в подальшому був зарахований до списків особового складу збройного формування держави-агресора- штурмового взводу 31 мотострілецького полку НОМЕР_3 мотострілецької дивізії 25 загальновійськової армії ЗС РФ., отримав військове звання «рядовий» призначений на посаду стрільця, отриманий позивний « ОСОБА_8 » та забезпечений вогнепальною зброєю АК-74, військовою формою одягу зразку ЗС РФ. З 20 листопада 2025 по 26 листопада 2025 року ОСОБА_6 приймав безпосередньо участь у бойових діях проти Сил оборони України у Краматорському районі Донецької області. Під час проходження військової служби у вищевказаному збройному формуванні держави –агресора, отримував грошове забезпечення відповідно до штатного розпису за його посадою, приблизно 200000 рублів РФ на місяць. 
Зазначені дії вчинялися ОСОБА_6 систематично, протягом тривалого часу, та були спрямовані на досягнення мети, визначеної диспозицією ч.7 ст.111-1 КК України.
Оцінюючи зазначені докази за критеріями належності, допустимості, достовірності та достатності, як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою, не містять суперечностей, отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому є достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч.7 ст.111-1 КК України, поза розумним сумнівом.
Суд зазначає, що вчинені ОСОБА_6 діяння є самостійними кримінальними правопорушеннями, передбаченими різними статтями Особливої частини КК України, відповідальність за які встановлена окремо, у зв`язку з чим його дії підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів.

Призначення покарання
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, керуючись ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України належать до категорії особливо тяжких злочинів та посягають на основи національної безпеки України в умовах воєнного стану. Дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених діянь, тривалість та систематичність злочинної діяльності, її вплив на формування суспільної свідомості.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, в умовах воєнного стану.

Висновки суду щодо виду та міри покарання
Враховуючи особливу суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_6 злочинів, які посягають на національну безпеку держави в умовах повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, систематичний та свідомий характер його дій, спрямованих на підрив довіри до української держави, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.69, ст.75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та досягнення мети покарання, визначеної ст.50 КК України, можливе лише в умовах реальної ізоляції від суспільства.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання за кожне з вчинених кримінальних правопорушень у межах санкцій відповідних статей.
Оскільки ОСОБА_6 визнається винним у вчиненні двох злочинів, суд, керуючись ч.1 ст.70 КК України, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 не має у власності майна, на яке могла б бути накладена конфіскація. Незважаючи на встановлену відсутність майна, конфіскація майна передбачена санкцією ч.2 ст.111 КК України є обов`язковим додатковим покаранням, у зв`язку з чим суд призначає це покарання відповідно до закону. Питання його фактичного виконання вирішується органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому законодавством про виконавче провадження, у разі виявлення майна, що підлягає конфіскації, у майбутньому.
Судом також встановлено, що ОСОБА_6 на момент розгляду справи перебуває у статусі військовополоненого та утримується у «Таборі для тримання військовополонених «Центр 5». 
Враховуючи вищевикладене запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін, з утриманням його в установі для тримання військовополонених до настання підстав для його передачі органам, що здійснюють виконання вироку, відповідно до законодавства про поводження з військовополоненими.
Згідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - 26 листопада 2025 року.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, у зв`язку з чим питання про їх долю судом не вирішується. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років) років з конфіскацією майна, яке є його власністю.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з проходженням військової служби у складі Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, на строк 10 (десять) років, з конфіскацією майна, яке є його власністю. 
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцяти) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з проходженням військової служби у складі Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, на строк 10 (десять) років, з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 26 листопада 2025 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_2 

ОСОБА_3