Справа № 289/1464/26
Номер провадження 3/289/533/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2026 м. Радомишль
Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Житомирській області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
05.07.2026 о 21 год. 01 хв. особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи ТЗ BMW 535I, д.н.з. НОМЕР_2 , на АД М-06 79 км поблизу с. Кочерів Житомирського району виявився особою, яка не мала права керування таким ТЗ. Порушення вчинено повторно протягом року постанова ЕНА №7491808 за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 04.07.2026, чим порушив пункт 2.1. а) ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 05.07.2026 о 21 год. 01 хв. особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи ТЗ BMW 535I, д.н.з. НОМЕР_2 , на АД М-06 79 км поблизу с. Кочерів Житомирського району не виконав законну вимогу про зупинку ТЗ, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного корфів та спеціального сигналу, та в подальшому на АД М-06 86 СП Кочерів не виконав законну вимогу про зупинку інспектором ОСОБА_2 подану за допомогою сигнального диска з червоним кольором, в подальшому шляхом переслідування патрульним ТЗ Toyota Corolа, н.з. НОМЕР_3 , та перекриттям дорожнього руху допоміжним нарядом Граніт-0205 на АД М-06 126 км 700 м поблизу с. Березина Житомирського району тз BMW, н.з. НОМЕР_2 , було зупинено, чим порушив. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП
На підставі ст. 36 КУпАП суд зазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднує в одне провадження для спільного розгляду і вирішення.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання належним чином повідомлений ОСОБА_1 не з`явився, приймаючи до уваги те, що він про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом отримання за його заявою судової повістки-повідомлення через sms-повідомлення, що підтверджується відповідними довідками, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не надходило, та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину його неявки як неповажну.
Згідно практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
При цьому неявка належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.
Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
В частині 1 ст. 122-2 КУпАП йдеться про те, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 цього ж Кодексу, зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №711637 та серії ЕПР1 №711635 від 05.07.2026, в яких зафіксовані вищевикладені обставини; копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП від 04.07.2026, яка набрала законної сили 04.07.2026 та оскаржена не була; довідкою інспектора поліції, згідно якої, 04.07.2026 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП згідно постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7491808; відеозаписами з фіксацією факту невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, та іншими матеріалами справи.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
З`ясувавши обставини справи про адміністративні правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Крім того, на цей час ні протоколи, ні викладені в них обставини жодним чином не оспорені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що він не має права керувати транспортним засобом не маючи посвідчення водія.
Таким чином, суд, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, та за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом без його оплатного вилучення, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення №289/1464/26 (провадження № 3/289/533/26), №289/1466/26 (провадження №3/289/534/26) та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи 289/1464/26 (провадження № 3/289/533/26).
ОСОБА_1  визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:
- за ч. 5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;
- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 (сто п`ятдесят три) гривні. 
На підставі статті 36 КУпАП визначити остаточне стягнення з  ОСОБА_1  у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA368999980313060149000006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». 
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з моменту її винесення.
Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Наталія СІРЕНКО 

Постанова набирає законної сили ______________ 202__