Справа № 344/21277/25 
Провадження № 2/344/1982/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Атаманюка Б.М.
секретаря судового засідання Солонинко С.А.,
за участі
представника позивача в режимі відеозв`язку – Сахабутдінова В.Ю.,
представника відповідача-адвоката Ярицького Л.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В: 

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» 27.11.2025 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано спадкову справу.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.03.2026 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», найменування якого змінено на акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» та громадянкою ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №02/887к, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 70 000,00 доларів США, з датою погашення 18.10.2026 року.
Належне виконання умов Кредитного договору позичальником забезпечено договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 . Предметом іпотеки є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Максимчин Т.В., за реєстровим №1670, право власності на яку зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 19 жовтня 2007 року за реєстраційним № 5012709.
У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору Банк звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2013 року по справі №0907/12507/2012 року, в редакції ухвали про виправлення описки від 20 серпня 2013 року, судом вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки — двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 72 391,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 578 590 грн. 18 коп. 
12 листопада 2013 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі №344/7326/13 ухвалено рішення згідно якого позов ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено, а саме вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - по 1147 грн. витрат по оплаті судового збору з кожної.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2014 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12.05.2014 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» направив на адресу Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори лист, в якому просив повідомити про спадкоємців ОСОБА_2 , а також спадкоємців, які заявлятимуться для прийняття спадщини з метою пред`явлення їм вимоги про виконання грошового зобов`язання та ознайомити спадкоємців з вимогою в момент прийняття спадщини.
Листом від 16.05.2014 року №1607/02-14/1 Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що за їхньою заявою заведено спадкову справу №381/2014, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час заяв про прийняття спадщини від спадкоємців не надходило.
Листом від 16.07.2014 року №2484/02-14/1 Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що 14.07.2014 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини — чоловік спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та її син ОСОБА_1 .
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2023 року позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 – відумерлою. Передано спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_2 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено.
У даній постанові зазначено, що: " ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №6/2021 заведеної після смерті ОСОБА_5 ".
Як вбачається із матеріалів справи, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" у вересні 2019 року звертався до суду в порядку окремого провадження із заявою про визнання спадщини відумерлою.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2020 року заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, роз`яснено АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» право подання позову на загальних підставах. У вказаній постанові зазначено, що заперечуючи проти задоволення заяви АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Івано-Франківська міська рада зазначила, що передана в іпотеку банку квартира була спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - її чоловіка.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2024 року у справі №344/3164/24, позов Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до Івано-Франківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою - задоволено. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 - відумерлою. Передано спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради. Вказане рішення суду на даний час в законній силі.
АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зверталося в лютому 2024 року з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.11.2024 року у справі №344/3535/24 відмовлено в задоволенні позовних вимог Банку. В подальшому постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.09.2025 року вказане рішення суду першої інстанції змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Відповідно до висновку про вартість майна від 21.10.2025 року, на замовлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ринкова вартість об`єкта успадкованого майна, а саме 1/2 частини предмету іпотеки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , становить 29 400 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату оцінки - 1 227 650 грн. 00 коп.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №02/887/к від 19.10.2007 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 станом на 17.01.2014 року (дата розрахунку 12.01.2024 року) становить 86 295, 28 дол. США, яка складається з: 62 067, 34 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту; 23 898, 28 дол. США відсотки: 329, 65 дол. США - підвищені відсотки.
ОСОБА_1 успадкував ? частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала його батьку ОСОБА_5 .
Представник позивача зазначає, що позивач не міг передбачити передчасну смерть позичальника та її чоловіка, що стало підставою для пропуску строку позовної давності. Вважає, що строки позовної давності пропущені із поважних причин, які зумовлені обставинами, що не залежали від волі позивача.
На підставі наведеного, представник позивача просив суд: 
- визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» строк позовної давності; 
- у рахунок погашення заборгованості перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за кредитним договором №02/887/к від 19.10.2007 року у розмірі 72 391,64 долари США (заборгованість за рішенням суду у справі №0907/12507/2012 від 14.03.2013 року та №3447326/13 від 12.11.2013 року) звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на електронному аукціоні за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1 , щор успадкована ОСОБА_1 .
ВІДЗИВ
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ярицький Л.І. скористався правом подання відзиву на позов, в якому щодо задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що з 2012 року розпочався обрахунок строку позовної давності до іпотекодавців, зокрема і до ОСОБА_5 . Вважає, що позивачем не вказано поважності причини пропуску строку позовної давності. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача в режимі відеозв`язку Сахабутдінов В.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» строк позовної давності. Просив суд позов задовольнити. 
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ярицький Л.І. у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що в рахунок часткового погашення заборгованості, АТ "Універсал Банк" отримав у власність вказану вище квартиру, що належала ОСОБА_4 , на суму 1 007 069, 00 грн., що на день отримання цієї квартири у власність складало 37 717, 66 дол. США. Таким чином залишок не стягнутої заборгованості становить 34 673, 98 дол. США. Відповідно, сума боргу вказана у позові є завищеною. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звертаючись у 2012 році до суду з позовом про стягнення на предмет іпотеки, просив суд достроково стягнути всю суму кредиту, а тому вже із 2012 року розпочався обрахунок строку позовної давності до Іпотекодавців, зокрема і до ОСОБА_5 . З урахуванням того, що залишок боргу наявний, просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», найменування якого змінено на акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» та громадянкою ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №02/887к, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 70 000,00 доларів США, з датою погашення 18.10.2026 року.
Належне виконання умов Кредитного договору позичальником забезпечено договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 . Предметом іпотеки є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Максимчин Т.В., за реєстровим №1670, право власності на яку зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 19 жовтня 2007 року за реєстраційним № 5012709.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2013 року по справі №0907/12507/2012 року, в редакції ухвали про виправлення описки від 20 серпня 2013 року, судом вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки — двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 72 391,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 578 590 грн. 18 коп..
12 листопада 2013 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі №344/7326/13 ухвалено рішення згідно якого позов ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено, а саме вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - по 1147 грн. витрат по оплаті судового збору з кожної.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2014 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12.05.2014 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» направив на адресу Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори лист, в якому просив повідомити про спадкоємців ОСОБА_2 , а також спадкоємців, які заявлятимуться для прийняття спадщини з метою пред`явлення їм вимоги про виконання грошового зобов`язання та ознайомити спадкоємців з вимогою в момент прийняття спадщини.
Листом від 16.05.2014 року №1607/02-14/1 Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що за їхньою заявою заведено спадкову справу №381/2014, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час заяв про прийняття спадщини від спадкоємців не надходило.
Листом від 16.07.2014 року №2484/02-14/1 Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що 14.07.2014 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини — чоловік спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та її син ОСОБА_1 .
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2023 року позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 – відумерлою. Передано спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_2 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено. У даній постанові зазначено, що: " ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №6/2021 заведеної після смерті ОСОБА_5 ".
АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" у вересні 2019 року звертався до суду в порядку окремого провадження із заявою про визнання спадщини відумерлою. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2020 року заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, роз`яснено АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» право подання позову на загальних підставах. У вказаній постанові зазначено, що заперечуючи проти задоволення заяви АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Івано-Франківська міська рада зазначила, що передана в іпотеку банку квартира була спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - її чоловіка.
Згідно п.1.5 договору іпотеки від 19 жовтня 2007 року іпотекодавець засвідчує, що предмет іпотеки, як такий, що є спільною сумісною власністю подружжя, передається в іпотеку на підставі згоди ОСОБА_5 , що підтверджується у його заяві, посвідченій приватним нотаріусом.
Судом також встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2024 року у справі №344/3164/24, позов Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до Івано-Франківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою - задоволено. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 - відумерлою. Передано спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради. Вказане рішення суду на даний час в законній силі.
АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зверталося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.11.2024 року у справі №344/3535/24 відмовлено в задоволенні позовних вимог Банку. В подальшому постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.09.2025 року вказане рішення суду першої інстанції змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №02/887/к від 19.10.2007 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 станом на 17.01.2014 року (дата розрахунку 12.01.2024 року) становить 86 295, 28 дол. США, яка складається з: 62 067, 34 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту; 23 898, 28 дол. США відсотки: 329, 65 дол. США - підвищені відсотки.
Відповідно до висновку про вартість майна від 21.10.2025 року, на замовлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ринкова вартість об`єкта успадкованого майна, а саме 1/2 частини предмету іпотеки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , становить 29 400 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на дату оцінки - 1 227 650 грн. 00 коп.
При вирішенні даного спору між сторонами суд виходить із того, що за приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Отже, спадкоємці боржника зобов`язані задовольнити вимоги кредиторів за умови прийняття ними спадщини у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Згідно з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №332/2936/16-ц (провадження №61-9193ск18), задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Судом встановлено, що чоловік спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її син ОСОБА_1 подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.
Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора; при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Разом з тим, за змістом положень ст.1282 ЦК України, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника, у разі його смерті, за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.
Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.
Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20.
Як зазначалося, що 12 листопада 2013 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - 72 391, 64 дол. США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» - 72 391, 64 дол. США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року.
Отже, звернувшись із зазначеним позовом, який вказаним рішення суду було задоволено, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність у Банку правових підстав нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, оскільки у 2013 році Банк пред`явив до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове виконання кредитного зобов`язання шляхом пред`явлення відповідного позову, та рішенням суду задоволено вказані позовні вимоги.
Крім того, як встановлено судом, на виконанні в приватного виконавця Кушнір О.В. перебував виконавчий лист при примусовому виконанні вказаного рішення суду, де боржником виступала одна із поручителів ОСОБА_4 ..
Як вбачається з постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 04.06.2024 року, передано стягувачу АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за Виконавчим листом №344/7326/23 від 03.12.2013 року квартиру АДРЕСА_4 на загальну суму 1 007 069, 00 грн., що належить боржнику ОСОБА_4 ..
На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 26.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.В. видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 , що належало ОСОБА_4 ..
Разом з тим, жодних доказів на підтвердження зарахування в рахунок погашення боргу вартості вищевказаної квартири позивачем не надано.
При вирішенні даної справи суд враховує, що відповідно до Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2013 року по справі №0907/12507/2012 року, в редакції ухвали про виправлення описки від 20 серпня 2013 року, судом вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки — двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 72 391,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 578 590 грн. 18 коп..
Крім цього, суд враховує, що відповідно до постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 04.06.2024 року, передано стягувачу АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за Виконавчим листом №344/7326/23 від 03.12.2013 року квартиру АДРЕСА_4 на загальну суму 1 007 069, 00 грн., що належить боржнику ОСОБА_4 . На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 26.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.В. видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 , що належало ОСОБА_4 .
Таким чином, оскільки, в рахунок часткового погашення заборгованості, АТ "Універсал Банк" отримав у власність вказану вище квартиру, що належала ОСОБА_4 , на суму 1 007 069, 00 грн., що на день отримання цієї квартири у власність складало 37 717, 66 дол. США, то залишок не стягнутої заборгованості становить 34 673, 98 дол. США.
З урахуванням наявності вказаної заборгованості, вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки суд вважає правомірними, а тому слід вирішити питання щодо застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності, про що заявлено клопотання представником відповідача.
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
При цьому, відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.
Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Разом з тим, згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.
Вказана позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду та є сталою.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).
Позовна давність підлягає застосуванню лише у випадку наявності підстав для повного чи часткового задоволення позову та за умови спливу строків позовної давності.
До позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки застосовуються такі ж самі правила позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості. До вище вказаного правового висновку прийшов Верховний Суд у Постановах: від 26.01.2022 року по справі №442/7773/17 та від 22.02.2022 року по справі №755/5440/18.
До позовної заяви позивач додав копію рішення Івано-Франківського міського суду від 14.03.2013 року по справі № 0907/12507/2012, згідно якого можна зробити висновок про те, що ще у 2012 році позивач достроково нарахував всю суму заборгованості за кредитним договором №02/887к від 19.10.2007 року та просив достроково стягнути її шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Також суд звертає увагу, що позов в 2012 році до Івано-Франківського міського суду по справі № 0907/12507/2012 про стягнення на предмет іпотеки було заявлено позивачем до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому, таких позовних вимог, в той час, позивачем не було заявлено до ОСОБА_5 , який також виступав іпотекодавцем, оскільки у відповідності до п.1.5 Договору іпотеки від 19.10.2007 року, передбачено, що предмет іпотеки, як такий що є спільною власністю подружжя, передається в іпотеку на підставі згоди ОСОБА_5 , що відображено у заяві, посвідченій приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Максимчин Т.В. 19.10.2007 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 1669.
Позивачем не наведено належних та переконливих аргументів, які б вказували на причини неподання позову, про стягнення на предмет іпотеки, до ОСОБА_5 в межах 3-х річного строку позовної давності, який слід обчислювати з 2012 року, тобто з моменту, коли у позивача виникло право на такий позов.
Тому, проаналізувавши вказані позивачем причини пропуску строку позовної давності, суд не може погодитися, що такі причини є поважними і відхиляє їх.
Виходячи з вище наведеного, суд відмовляє в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення на предмет іпотеки, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.07.2026.

Суддя Богдан АТАМАНЮК