| | Справа №760/10718/24 2/760/8886/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.
за участю секретаря - Омельяненко С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача 33766,77 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 662,25 грн. - інфляційних витрат, 339,89 грн. - 3 % річних, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 3028,00 грн.
Посилається на те, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 23 від 27 червня 2013 року) будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр».
Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить відповідачу на праві власності від 25.09.2012 року.
Підтвердженням надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачам є копії актів про надання послуг, приймання послуг, здачі - приймання робіт, копії договору №107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012, договору №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012, договору №47 від 01.10.2012, договору №16-08-2013 від 01.08.2013, договору №40 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.09.2022.
Згідно розрахунку заборгованості від 17.04.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 17.04.2024 існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 33766,77 грн. 
Крім того, у зв`язку з простроченням сплати вказаної заборгованості, позивач відповідно до ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 713,66 грн. та 3% річних в сумі 349,94 грн. за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року та за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року. 
Відповідач отримував житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання, отримував рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містили у собі суму заборгованості.
Також від відповідача не надходило жодного звернення з відповідними заявами та необхідними документами, які б могли підтверджувати тимчасову відсутність споживачів у житлових приміщеннях в спірний період.
Крім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальними послугами, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачем не заявлялось.
Зазначена заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач просив її стягнути з відповідача.
На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.
06 травня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Усатовій І.А.
Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копії позовної заяви з додатками.
Відповідачам був наданий строк для надання відзиву.
На день ухвалення рішення відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на позов не подали.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол № 23 від 27 червня 2013 року) будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр».
ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло будинок за адресою: м. Київ, вул.. Ушинського, 14-Б на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі.
Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить відповідачу на праві власності, відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Водночас відповідно до зазначеної інформації щодо квартири зареєстровано обтяження у вигляді іпотеки.
Підтвердженням надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачам є копії актів про надання послуг, приймання послуг, здачі - приймання робіт, копії договору №107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012, договору №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012, договору №47 від 01.10.2012, договору №16-08-2013 від 01.08.2013, договору №40 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.09.2022.
Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та просить суд стягнути з ОСОБА_1 :
- основний борг за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 33766,77 грн.;
- інфляційні втрати в розмірі 713,66 грн.;
- три проценти річних в розмірі 349,94 грн. за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року та за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.
Згідно з пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.
У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як співвласникам квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що становить у розмірі 33766,77 грн.
На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості.
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано.
Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 713,66 грн. та три проценти річних в сумі 349,94 грн.
З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.
Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.
Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 гривень.
Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за умови їх документального підтвердження, а їх розмір має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим часом та значенням справи для сторони.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано ордер адвоката, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги та акт приймання-передачі наданих послуг.
Водночас, вирішуючи питання про розмір витрат, суд враховує характер і складність справи, розгляд її у порядку спрощеного позовного провадження без проведення значного обсягу процесуальних дій, обсяг фактично наданої правничої допомоги, а також принципи співмірності та розумності судових витрат.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цієї вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, що є справедливим, обґрунтованим та пропорційним характеру і складності спору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 64, 66, 67, 179, 191 ЖК України, ст. ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (місцезнаходження: 01042, місто Київ, вулиця Саперне поле, буд. 14/55, офіс 1004, код ЄДРПОУ 36844047) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 33766,77 грн., інфляційні втрати в сумі 713,66 грн. та 3% річних в сумі 349,94 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (місцезнаходження: 01042, місто Київ, вулиця Саперне поле, буд. 14/55, офіс 1004, код ЄДРПОУ 36844047) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. та понесенні судові витрати в розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          І.А. Усатова