Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 954/1995/25
Провадження № 2/650/818/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Хомик І.І.,
за участі секретаря – Дорошенко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок,-
в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом вказуючи, що ОСОБА_2 , яка є його матір?ю, на праві власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 
Для прийняття спадщини за заповітом, позивач 27.03.2025 року звернувся до Приватного нотаріуса Виноградової Наталії Миколаївни, яка у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовила з підстави відсутності правовстановлюючих документів щодо зареєстрованого права власності такого будинку. 
Як слідує з технічного паспорту житловий будинок має наступні характеристики: 
А-житловий будинок, загальною площею 55,1 кв.м, в тому числі житловою 17,8 кв.м;
а-веранда; під а-погріб; Б - вхід до погребу, В - вбиральня, Г - сарай, Д - літня кухня, д - веранда, Д1 - ганок, Д2 - прибудова, Е - гараж, Ж - сарай, 3 - сарай, К - сарай, Л - сарай, М - сарай, N?1 колодязь.
За життя мати не встигла оформити реєстрацію права власності на будинок, так як раніше, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами згідно погосподарської книги N?1, особовий рахунок N?018 належить ОСОБА_2 , в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. 
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Покровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 08.03.2024 року.
За життя мати мала право на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак правовстановлюючий документ на будинок виготовлено не було.
Вказане право підтверджується записом у погосподарській книгі №1, особовий рахунок № НОМЕР_2 Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області.
Відповідно до технічного паспорту на будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , будинок загальною площею – 76,4 кв.м, житловою площею – 52,2 кв.м.
Технічний паспорт виготовлено на ім`я ОСОБА_1 (позивача). Згідно з довідкою Нововоронцовської селтщної ради Бериславського району Херсонської області №174 від 09.05.2025 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується за ОСОБА_2 .
Після смерті матері, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Бериславського нотаріального округу Херсонської області Виноградової Наталії Миколаївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 . 
27.03.2025 року позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаного житлового будинку спадкодавцеві. Вказана обставина підтверджується інформаційним листом приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу від 02.07.2025 року №02-14/372.
Зазначені обставини не дають змоги встановити набуття права власності ОСОБА_2 , на будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ч. 3 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. З зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визначаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов?язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N?56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N?7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за N?157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мао та їх ожень від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності
на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями Ц УРС 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року N?533-ХII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N?105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N? 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N? 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N? 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N? 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів
у погосподарських книгах.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N? 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N? 56, передбачала обов?язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку.
Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття спадкодавцем права на спірний будинок, суд дійшов висновку про наявне право спадкодавця на вказаний житловий будинок, оскільки його було набуто у встановленому законом порядку та не вбачається підстав для припинення такого права на момент розгляду справи.
Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права на спадкове майно, а саме на вказаний будинок.
Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив право на спірне нерухоме майно, але таке право не визнається іншими особами, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права за позивачем в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. 
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами. Крім того суд враховав що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.
Таким чином дослідивши всі обставини справи суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи, встановлені, підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, не встановлено, позовні вимоги підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 – 265, ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області про визнання права на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею – 76,4 кв.м, житловою площею – 52,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя           Ірина ХОМИК