Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/1214/26
Номер провадження 2/299/592/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючий - суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., 
Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання припиненим права власності на квартиру, 
треті особи без самостійних вимог на предмет спору – Квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачево, Відділ державної реєстрації Виноградівської міської ради Закарпатської області, Комунальне підприємство «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

В С Т А Н О В И В :
20.03.2026 позивач подав до суду вказану позовну заяву через Електронний суд.
З урахуванням заяви про уточнення формулювання позовних вимог від 30.04.2026 просить суд визнати припиненим право власності, що зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно за №2891046 за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на квартиру.
Позов обґрунтовано тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . На підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради Закарпатської області від 25.01.2016 №16 та на підставі ордеру на службове житлове приміщення від 01.02.2016 №946 позивача із сім`єю з трьох осіб було забезпечено службовим житлом за адресою АДРЕСА_2 . Рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 30.09.2025 №214 вирішено виключити із числа службового житла квартиру за вказаною адресою та надати її позивачу для постійного проживання з видачею ордеру для сім`ї з однієї особи. Наказом начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево від 22.12.2025 №214 дозволено приватизацію квартири АДРЕСА_3 , позивачу зі складом сім`ї одна особа. Зобов`язано позивача звернутися для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3 до органів державної реєстрації речових прав. 26.12.2025 КЕВ м.Мукачево позивачу було видано Свідоцтво на право власності на квартиру за вказаною адресою. Позивач подав до державного реєстратора Староста А.Й. документи для державної реєстрації права власності на вказану квартиру. Рішенням державного реєстратора Староста А.Й. від 21.01.2026 №82937075 ОСОБА_1 було відмовлено в реєстрації права власності, бо у реєстрі зареєстровано право спільної часткової власності на цю квартиру за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , р.н.№ НОМЕР_2 . Позивач з`ясував, що вказана квартира на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради від 27.06.2006 №165 була здана сім`єю Середа. Цій квартирі тоді було надано статус «службова». Після того, сім`я Середа із трьох осіб отримали постійне житло за іншою адресою – АДРЕСА_4 . (рішення виконкому Виноградівської міської ради від 27.06.2006 №173 та ордер від 05.07.2006 №757). Рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 21.02.2006 №108 вирішено відмінити рішення виконкому Виноградівської міської ради №661 від 04.07.2003 «Про приватизацію державного житлового фонду». Пунктом 3 цього рішення було доручено спеціалісту повідомити про анулювання свідоцтва про право власності на вказану квартиру БТІ. Проте, ця процедура не була виконана, відомості про анулювання свідоцтва про право власності до інвентарної справи та до реєстру прав власності не внесені. Це чинить перешкоди позивачу у здійсненні набутого права власності на спірну квартиру, яке позивач просить захистити шляхом усунення перешкод у спосіб визнання припиненим права власності попередніх власників.
Суд Ухвалою від 23.03.2026 відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розглядати справу у загальному позовному провадженні у режимі відеоконференцзв`язку (клопотання позивача). Призначено підготовче судове засідання. 
Третя особа ОСОБА_2 подала суду копію Свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 01.05.2014, яким засвідчено смерть ОСОБА_4 – третьої особи без самостійних вимог на предмет спору за позовною заявою. На запит суду Виноградівський відділ ДРАЦС у Берегівському районі надав суду Повний витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки третя особа ОСОБА_4 помер до подання позовної заяви, то відсутні підстави для застосування процедури правонаступництва.
У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися. 
Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позов, просив задоволити.
Відповідач подав заяву, у якій заявив про визнання позову, просив розглядати справу без участі представника відповідача. Відзив не подано.
Треті особи без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 , ОСОБА_2 пояснення по суті спору не подали. Подали письмові заяви про визнання обставин та вимог позову.
Третя особа без самостійних вимог на предмет позову – КП «Виноградівське РБТІ» - повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, представник не з`явився. Пояснень по суті спору не подала. Причини неявки представника суду не повідомлені. Заяв та клопотань не надходило. 
Третя особа без самостійних вимог на предмет позову КЕВ міста Мукачева 10.04.2026 подала письмову заяву про проведення розгляду справи без участі представника третьої особи. Не подала письмові пояснення по суті спору.
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Виноградівська міська рада в особі відділу державної реєстрації не подала письмові пояснення по суті спору. Інші клопотання не подала. Причини неявки представника третьої особи суду не повідомлені.
Відповідно до ч.ч.3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Вивчивши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, з`ясувавши письмові позиції учасників справи по суті вимог позову та перевіривши чи не суперечить визнання позову відповідачем закону і чи не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є достатні правові підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. 
Суд встановив, що 26.12.2025 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Мукачево видав Свідоцтво про право власності згідно з рішенням органу приватизації-наказом квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево від 22.12.2025 №214, яким посвідчено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 (далі - Квартира) дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , позивачу. (а.с.16-17)
Позивач ОСОБА_1 подав державному реєстратору прав на нерухоме майно ОСОБА_6 документи для проведення реєстрації права власності на Квартиру у Державному реєстрі речових прав. 
Рішенням Державного реєстратора прав від 21.01.2026 №82937075 (а.с.18) у проведенні реєстраційних дій відмовлено. Підстава – наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: у Реєстрі прав власності на нерухоме майно вказана Квартира зареєстрована на праві спільної часткової власності за трьома особами у рівних частках (по одній третій) – ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
До копії Рішення державного реєстратора додано дві сторінки (номери 13,14 із 15ти) копії Інформації з Державного реєстру речових прав та архівних реєстрів. (а.с.19-20)
На сторінці 13 міститься така Інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно:
у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстрований об`єкт нерухомого майна за №2891046, тип майна: квартира, однокімнатна; адреса АДРЕСА_2 ; номер запису 1514 в книзі 7. Відомості про права власності: до Реєстру на підставі рішення про реєстрацію від 02.10.2003 внесено запис про трьох співвласників, яким ця квартира належить на праві спільної часткової власності за кожним у одній третій частці. Підстава набуття права власності – Свідоцтво про право власності, 661, 04.07.2003, видавник – Виноградівська міська рада. Інші 12 сторінок Інформації з Державного реєстру речових прав суду не надані.
За змістом копії Розпорядження Виноградівського міського голови від 18.02.2016 №13 «Про перейменування вулиць міста», вулицю Черняховського перейменовано на вулицю Армійська.(а.с.48)
У справі є також Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів №461951381 від 28.01.2026 на трьох сторінках, сформована КЕВ м.Мукачево за адресою місцезнаходження нерухомого майна АДРЕСА_2 (а.с.34-36).
За змістом цієї Інформаційної довідки, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстрований об`єкт нерухомого майна за №2891046, тип майна: квартира, однокімнатна; адреса АДРЕСА_2 ; номер запису 1514 в книзі 7. Відомості про права власності: до Реєстру на підставі рішення про реєстрацію від 02.10.2003 внесено запис про трьох співвласників, яким ця квартира належить на праві спільної часткової власності за кожним у одній третій частці. Підстава набуття права власності – Свідоцтво про право власності, 661, 04.07.2003, видавник – Виноградівська міська рада.
При цьому, у Державному реєстрі речових прав відомості про таке нерухоме майно відсутні, відсутні відомості про це майно і у Єдиному реєстрі заборон відчуження та у Державному реєстрі іпотек.
Очевидно, що існування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (закритий реєстр) запису про право власності на спірну квартиру інших осіб є перешкодою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень запису про право власності іншої особи, якщо це право набуто не внаслідок переходу права від зареєстрованих власників до такої особи. 
ОСОБА_1 заявляє, що є власником спірної квартири, що право власності набуто ним шляхом приватизації, а право спільної власності сім`ї ОСОБА_4 було припинено на підставі Рішення Виконкому Виноградівської міської ради №108 від 21.02.2006 про відміну приватизації. Тому існування запису про право спільної власності сім`ї ОСОБА_4 на спірну квартиру у Реєстрі прав власності на нерухоме майно є перешкодою для повної реалізації права власності позивача ОСОБА_1 на спірну квартиру, набутого шляхом приватизації.
Через існування зазначеного запису у закритому Реєстрі прав власності на нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Можливість розпорядження нерухомим майном його власником напряму залежить від державної реєстрації права власності. 
Отже, Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду як власник майна, заявляючи, що у законний спосіб набув нерухоме майно у власність, проте є перешкоди у здійсненні ним правомочностей власника – у державній реєстрації права власності йому відмовлено за обставин, що зазначені вище. Перешкодою у здійсненні позивачем права власності є зазначений вище запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). 
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. 
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У справі беруть участь усі учасники цивільних правовідносин у рамках приватизації житла-об`єкту житлової нерухомості, що розташовано на території Виноградівської територіальної громади. Квартирно-експлуатаційний відділ м.Мукачева, Виноградівська міська рада Закарпатської області, КП «Виноградівське РБТІ» - усі у своїх заявах визнають, що позивачу ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, за належною процедурою, через приватизацію, було передано у власність Квартиру. Право власності позивача ОСОБА_1 не оспорюється жодним учасником справи, у тому числі і насамперед – третіми особами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . 
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд приймає визнання відповідачем та іншими учасниками справи обставин приватизації позивачем ОСОБА_1 спірної квартири, оскільки в ході судового розгляду справи суд переконався, що визнання є добровільним, достовірність цих обставин підтверджена сукупністю належних, допустимих доказів, і таке визнання не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. 
Щодо існування запису про право спільної власності сім`ї ОСОБА_4 на спірну квартиру у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як предмету позову, суд міркує наступним чином.
Реєстр прав власності на нерухоме майно — це державна інформаційна система, яка існувала до 2013 року та призначалася для обліку зареєстрованих прав власності на об`єкти нерухомості. Правовий статус цього реєстру визначався, зокрема, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженим наказом Мін`юсту N 7/5 від 07.02.2002). Процедура внесення інформації до Реєстру прав власності на нерухоме майно визначалася Порядком ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Мінюсту від 28.01.2003 №7/5.
З набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у повному обсязі — з 01.01.2013) було створено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Реєстр прав власності на нерухоме майно втратив статус діючого реєстру як системи реєстрації.
На даний час ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно припинено. Відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно можуть використовуватися особами, що мають доступ до Реєстру. Така дія як скасування запису Реєстру – не передбачена. 
Використання даних Реєстру регулюється Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Мінюсту від 14.12.2012 №1844/5.
За змістом цього НПА, з метою роботи із відомостями, що внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно, державний реєстратор переносить записи до Державного реєстру прав. Подальша робота із такими відомостями (записами) здійснюється вже у Державному реєстрі прав. 
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Далі- Закон № 1952-IV). Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до ч.3 ст.26 Закону № 1952-IV, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, НЕ підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 цього Закону, факт припинення речового права на нерухоме майно також підлягає державній реєстрації.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону № 1952-IV, судове рішення, що набрало законної сили, щодо припинення права власності є підставою для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Тому, предметом доказування у даній справі є, зокрема, існування юридичного факту припинення права спільної власності на Квартиру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .
На підтвердження тієї обставини, що право власності попередніх співвласників Квартири припинено, Позивач надав суду засвідчену завідувачем сектору архівного відділу Берегівської РДА Козак Оксаною копію Рішення Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 21.02.2006 №108. 
Цей доказ суд визнає належним, допустимим та достовірним. 
За змістом Рішення виконкому Виноградівської міської ради від 21.02.2006 №108, цим Рішенням Виконавчий комітет вирішив відмінити Рішення №661 від 04.07.2003 «Про приватизацію державного житлового фонду» в частині приватизації ОСОБА_4 житлового приміщення по АДРЕСА_2 та анулювати свідоцтво на право власності на дану квартиру. Вирішено прийняти однокімнатну квартиру за вказаною адресою в комунальну власність міста. Доручено спеціалісту Виконкому повідомити про анулювання свідоцтва на право власності на вищевказану квартиру бюро технічної інвентаризації.
Рішення про «відміну приватизації» прийнято на підставі Тимчасового положення про порядок передачі громадянами житла, що перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, затвердженого Наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству N 24 від 01.06.95.
Як вже було зазначено вище, підставою для реєстрації права власності на Квартиру у трьох осіб із сім`ї Середа у Реєстрі прав власності на нерухоме майно стало саме Свідоцтво про право власності, 661, 04.07.2003, видавник – Виноградівська міська рада.
Отже, Рішенням виконкому Виноградівської міської ради від 21.02.2006 №108 відмінено Рішення Виконкому, яке стало підставою для реєстрації права власності на Квартиру у трьох осіб із сім`ї Середа у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.
Відміна (скасування) приватизації – це процедура, передбачена діючим підзаконним нормативно-правовим актом цивільного законодавства: Тимчасовим положенням про порядок передачі громадянами житла, що перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, затвердженого Наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству N 24 від 01.06.95. (далі-Тимчасове положення).
Текст Тимчасового положення розміщений на офіційному порталі «Законодавство України» Верховної Ради (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0171-95#top.). Суд проаналізував зміст цього акту з точки зору його дії в часі (на час прийняття Рішення виконкому від 21.02.2006 №108 про відміну рішення виконкому №661 від 04.07.2003 в частині приватизації ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_3 .)
Відповідно до пунктів 3, 4, 5, цього Тимчасового положення, для поліпшення житлових умов особі, що передає квартиру, право власності на яку набуто шляхом її приватизації, орган, який здійснює поліпшення житлових умов, на підставі заяви цієї особи в місячний термін приймає письмове рішення про прийняття житла до комунальної чи державної власності. Про це заявнику надсилається повідомлення у п`ятиденний термін з копією зазначеного рішення. Орган приватизації на підставі цього рішення протягом трьох днів скасовує за заявою особи, житлові умови якої поліпшуються, рішення про приватизацію житла та анулює свідоцтво про право власності на приватизовану квартиру. До заяви додаються копія рішення про прийняття житла до комунальної чи державної власності та оригінал свідоцтва про право власності.
Оригінал свідоцтва про право власності на приватизовану квартиру з відміткою органу приватизації "Анульовано", завіреною печаткою цього органу, повертається заявнику. Орган приватизації на підставі прийнятого рішення вносить відповідну інформацію про зміну власника (або форми власності) квартири у гр. 7 "Примітка" Книги реєстрації квартир, одноквартирних будинків, що належать громадянам на праві власності (анулювання), а також у 10-денний термін після анулювання свідоцтва про право власності перераховує відповідні суми житлових чеків до установ Ощадбанку України для зарахування на депозитні рахунки громадян.
Про анулювання свідоцтва про право власності орган приватизації письмово повідомляє орган, який здійснює поліпшення житлових умов, та бюро технічної інвентаризації. Громадянин, квартира якого прийнята до комунальної чи державної власності, звертається до бюро технічної інвентаризації із заявою щодо скасування запису про реєстрацію права власності за громадянином (громадянами) на нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. До заяви додається оригінал свідоцтва про право власності на приватизовану квартиру з відміткою органу приватизації про його анулювання та копія рішення органу, який здійснює поліпшення житлових умов, щодо умов прийняття квартири до комунальної чи державної власності. Оригінал свідоцтва про право власності та технічний паспорт на приватизовану квартиру залишаються в бюро технічної інвентаризації. На підставі поданих документів бюро технічної інвентаризації протягом 5 днів скасовує запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за громадянином (громадянами), про що заявнику надається відповідна довідка.
У Додатку до Тимчасового положення наведено зразок Заяви особи про передачу належного особі на праві власності житла взамін на нове житло, за змістом якого власник мав надати згоду на передачу належного йому на праві приватної власності будинку (квартири, кімнати у квартирі) у державну власність при умові одержання нового житла.
Отже, Рішення виконкому №108 від 21.02.2006 року за своїм змістом відповідає нормативно-правовому регулюванню правовідносин у сфері приватизації житла на час його прийняття. Процедура поліпшення житлових умов передбачала ніщо інше як відмову власника від права власності взамін на нове житло.
На час прийняття Рішення виконкому №108 від 21.02.2006 діяв ЦК України 16.01.2003 року. Пунктом другим ч.1 ст.346 ЦК України у редакції станом на 21.02.2006 передбачено таку підставу припинення права власності як відмова власника від права власності. Відповідно до ст. 347 ЦК України у редакції станом на 21.02.2006, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.
Тому, у зв`язку із тим, що сім`я ОСОБА_4 використала передбачену Тимчасовим положенням N 24 від 01.06.95 процедуру відмови від права власності на належну їм квартиру АДРЕСА_3 взамін на нове житло, Виконком Виноградівської міської ради прийняв цю квартиру у комунальну власність міста, то виникла належна правова підстава припинення права власності у зв`язку із відмовою співвласників від права власності.
Суд пересвідчився, що ні відповідач, ні треті особи ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , ні інші учасники правовідносин, не заперечують факт відмови сім`ї Середа від права спільної часткової власності на Квартиру та передачі її до комунальної власності у 2006 році.
03.08.2004 набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». За цим Законом, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. 
Суд встановив, що інформація про припинення права власності на спірну квартиру не була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень: відомості про такий об`єкт нерухомого майна взагалі відсутні у Державному реєстрі речових прав відповідно до Інформаційної довідки від 28.01.2026 (а.с.34-36).
При цьому, слід зазначити, що Державний реєстр речових прав почав функціонувати лише з 2013 року, а Реєстр прав власності на нерухоме майно, що функціонував до 2013 року – не слугував цілям державної реєстрації речових прав, а мав статус інформаційної системи для обліку прав власності на нерухоме майно. 
За частиною третьою ст.347 ЦК України моментом припинення права власності у разі відмови власника від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, визначено момент внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.
Відповідний запис не було внесено ні до Реєстру прав власності на нерухоме майно, ні до Державного реєстру речових прав: обставини справи вказують на те, що після здійснення процедури відмови від Квартири та прийняття Квартири у комунальну власність не була реалізована Процедура скасування запису про реєстрацію права власності на цю Квартиру в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, яка передбачена Тимчасовим положенням про порядок передачі громадянами житла, що перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, затвердженого Наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству N 24 від 01.06.95.
Суд зауважує, що Державна реєстрація речових прав не є визначеною законом підставою виникнення, переходу або припинення речових прав, а є лише актом офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав.
У справі встановлено юридичний факт відмови співвласників від права власності, що оформлено Рішенням Виконкому Виноградівської міської ради №108 від 21.02.2006 про відміну (скасування) приватизації спірної квартири сім`єю ОСОБА_4 за їх же заявою у рамках процедури, визначеної Тимчасовим положенням N 24 від 01.06.95 у відповідній редакції.
Проте, не відбувся акт офіційного визнання державою факту такого припинення. Існування запису порушує набуте позивачем право власності на Квартиру. Цей запис є перешкодою для здійснення права власності наступним набувачем Квартири. Має місце юридичний спір, у якому Позивач як набувач Квартири просить суд захистити його право у спосіб, передбачений ст.391 ЦК України. 
Наявність такого запису створює юридичну невизначеність та перешкоджає реалізації права власності Позивача, що підтверджується відмовою у державній реєстрації його речового права на нерухоме майно. Сам по собі запис у реєстрі за відсутності належної правової підстави не може свідчити про існування права власності як матеріально-правової категорії.
Оцінюючи належність та ефективність обраного способу захисту, суд виходить з такого.
За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21.11.2012 у справі 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.
Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи у справі № 522/1528/15-ц спір за позовом поручителя до кредитора про визнання договору поруки припиненим та про визнання договору поруки частково недійсним, дійшла висновку, що ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). 
У постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:
-визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності (пункт 56).
-для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права (пункт 58).
При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються виходячи з конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. Тому ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим може не обмежуватися випадками, наведеними в пункті 57 цієї постанови (пункт 68).
Так, відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18)). 
Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).(абзаци 70, 71).
А у даній справі Позивач прагне досягти правової визначеності у відносинах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно і право на звернення з таким позовом відповідає висновку викладеному Великою Палатою Верховного Суду у пунктах 70, 71 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц. Судове рішення щодо припинення права власності на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації припинення прав (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».)
Тому обраний позивачем спосіб захисту «визнання права припиненим» є належним способом захисту його інтересу у справі за даних конкретних обставин. Позов слід задоволити - визнати припиненим право спільної часткової власності на Квартиру трьох співвласників за кожним у одній третій частці, запис про яке міститься у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Судовий збір за подання позовної заяви із вимогою немайнового характеру у 2026 у розмірі 1331,20 грн належить стягнути із відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задоволити.
Визнати припиненим право спільної часткової власності на однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно №2891046, підставою виникнення якого було Свідоцтво про право власності № НОМЕР_4 від 04.07.2003, видане Виноградівською міською радою, запис про яке внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно 02.10.2003 на підставі рішення про державну реєстрацію від 02.10.2003 року, таких співвласників за кожним у одній третій частці: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Стягнути із Виноградівської міської ради Закарпатської області на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду або протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Виноградівська міська рада Закарпатської області, код ЄДРПОУ 04053677, адреса м.Виноградів, пл..Миру, 5, Закарпатської області, 90300;

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Мукачево, код ЄДРПОУ 08439994, адреса м.Мукачево, вул.Гребінки, 11, Закарпатської області, 89611;

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації Виноградівської міської ради Закарпатської області, адреса м.Виноградів, пл..Миру, 3, Закарпатської області, 90300;

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», код ЄДРПОУ 03344622, адреса м.Виноградів, вул.Миру, 54 Закарпатської області, 90300;

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації АДРЕСА_5 ;
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації АДРЕСА_6 .

Головуючий	Кашуба А. В.