Справа № 529/583/26
Провадження № 2/529/569/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 06.03.2019 у справі № 529/128/19 було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від цього шлюбу у них є нині повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання в Університеті Матея Бела в Банській Бистриці на факультеті політичних наук та міжнародних відносин. Навчання закінчується 11.09.2026. У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, не має самостійного доходу, він потребує матеріальної допомоги. Позивачка вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, нині проходить військову службу під час мобілізації і відповідно отримує стабільний дохід, інших аліментних зобов`язань не має. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дня подання позову до суду і на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років.
Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 01.06.2026 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 
У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
З інформації з трекінгу поштових відправлень Укрпошти та поштової довідки на наявному у матеріалах справи рекомендованому листі вбачається, що надіслані судом відповідачу рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів з повідомленнями про розгляд справи не було вручено відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною зареєстрованою адресою місця проживання /а.с. 22, 25/, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України /а.с. 24/, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення.
Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 06.03.2019 у справі № 529/128/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 являються батьками третьої особи у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час досягнув повноліття /а.с. 13/.
З копії довідки від 25.11.2025 вбачається, що ОСОБА_3 навчається з 11.09.2023 на денній формі навчання в Університеті Матея Бела в Банській Бистриці на факультеті політичних наук та міжнародних відносин. Строк навчання - 3 роки /а.с. 9/.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання, а тому не має можливості працювати та самостійно заробляти собі на життя. Сторонами у справі також не заперечується те, що їхній повнолітній син ОСОБА_4 , який продовжує навчання на денній формі, самостійних доходів не має. При цьому, ОСОБА_4 має потребу у придбанні навчальної літератури, канцелярського приладдя, одягу, продуктів харчування, оплати проїзду та проживання тощо.
Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними освіти, оскільки у період навчання вони не мають самостійного заробітку та коштів для забезпечення достатнього життєвого рівня, у зв`язку з цим обов`язок по їх утриманню на період навчання, але не більше ніж до досягнення ними двадцяти трьох років, покладається на їх батьків за умови, що батьки спроможні надавати таку допомогу.
Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
При встановленні потреби в утриманні повнолітніх дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їх дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина повинні бути достатніми та співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. 
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, нині проходить військову службу під час мобілізації і відповідно має стабільний дохід, не має інших аліментних зобов`язань, але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який навчається, не надає.
Відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги та документів про надання ним повнолітньому сину ОСОБА_5 , який навчається, матеріальної допомоги, чи доказів щодо неспроможності сплати ним аліментів у розмірі, визначеному позивачем у справі, а саме - у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно. 
Вирішуючи питання стосовно визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, а також те, що як відповідач, так і позивач, як мати, зобов`язані утримувати свого повнолітнього сина до досягнення ним віку 23 років за умови, що він буде навчатися, вони обоє мають можливість надавати матеріальну допомогу сину.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, хоча має таку можливість, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, відповідач відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина до досягнення ним 23 років, за умови, що той буде навчатися, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 СК України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд вважає за необхідне призначити щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 29.05.2026, і до закінчення сином навчання 11.09.2026, але не довше, ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років.
Суд вважає, що такий розмір аліментів, що буде стягуватися з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, буде сприяти створенню необхідних матеріальних умов для забезпечення його нормального навчання та проживання. 
Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 1 331,20 грн підлягає згідно з ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. ст. 279, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проходить військову службу під час мобілізації, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу).
Стягнення аліментів розпочати з 29 травня 2026 року і продовжувати до закінчення ОСОБА_3 11 вересня 2026 року навчання в Університеті Матея Бела в Банській Бистриці, або до припинення ним навчання у навчальному закладі, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Головуючий О.С. Кириченко