Справа № 560/1635/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

07 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
1. Визнати протиправним рішення від 16.12.2025 №220650007399 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_1 , з 29.05.1984 по 06.03.1986 у повному обсязі.
2. Зобов`язати Головне Управляння Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_2 , з 29.05.1984 по 06.03.1986 у повному обсязі, з моменту звернення.
3. Зобов`язати Головне Управляння Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком з моменту звернення.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 20 років 4 місяці 12 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. Жодних інших документів, підтверджуючих вище зазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивач при зверненні за призначенням пенсії не надав. Звертає увагу, що обчислення стажу, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 04.02.2026 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що 10.12.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV.
За принципом екстериторіальності Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №220650007399 від 16.12.2025 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV.
Звертаємо увагу суду, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 29.05.1984 по 06.03.1986, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 04.06.1984, оскільки наявне виправлення в даті наказу на прийняття, а в архівній довідці №П-0131-45033-25 від 09.12.2025 ім`я не відповідає паспортним даним.
Страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку складає 20 років 4 місяці 12 днів (за необхідних 22), що недостатньо для призначення пенсії за віком.
Позивач вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.
Як встановлено з оскаржуваного рішення, саме відсутність необхідного стажу стала підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (далі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.
Суд зазначає, що згідно з вимогами статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до установи або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.
Верховним Судом у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Суд враховує, що згідно з записами №2-3 трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_1 , позивач 29.05.1984 прийнятий на посаду шофера 3-го розряду в Дунаєвецькому автозагоні автобази «Хмельницьсільбуду», наказ №64-к від 28.05.1984, та 06.03.1986 звільнено, наказ №28-к від 06.03.1986.
Дана обставина була підтверджена архівною довідкою №П-0131-45033-25А від 09.12.2025, що видана Архівним відділом Хмельницької міської ради, в якій ім`я " ОСОБА_2 ", що відповідає паспортному імені на російській мові - " ОСОБА_3 ", а також відмінювання на українській мові - " ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ", чим підтверджується неправильний переклад імені позивача російською мовою.
Суд звертає увагу сторін, що недолік стосовно написання імені російською мовою (пов`язаний з різним перекладом одного й того ж імені) не є суттєвим та таким, що може позбавити позивача права на пенсійне забезпечення. Наявність розбіжностей у написанні імені жодним чином не впливає на можливість зарахувати періоду роботи з 29.05.1984 по 06.03.1986 відповідно до трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_1 до страхового стажу позивача, оскільки стосується однієї і тієї ж особи, а формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Оскільки позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стражу періоду роботи та у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.12.2025 №220650007399, суд вважає, що його необхідно визнати протиправним та скасувати.
Належним способом захисту є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи Дунаєвецькому автозагоні автобази «Хмельницьсільбуду» з 29.05.1984 по 06.03.1986 згідно трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_1 .
Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.
Суд зазначає, що суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.
На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1331,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення від 16.12.2025 №220650007399 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_1 , з 29.05.1984 по 06.03.1986.
Зобов`язати Головне управляння Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 04.06.1984 серії НОМЕР_1 , з 29.05.1984 по 06.03.1986.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком від 10.12.2025 із доданими до неї документами та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 липня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49094 , код ЄДРПОУ - 21910427) 	

Головуючий суддя 		В.В. Матущак