Справа №461/2824/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2026 року          м.Львів

Галицький районний суд міста Львова
в складі головуючого судді Мисько Х.М.
за участю секретаря судового засідання Бевзюх М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення боргу за кредитним договором,- 

в с т а н о в и в:

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №М75.00403.011270170 від 02.10.2024 року в розмірі 108764,27 грн. та судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 02.10.2024 року між АТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №М75.00403.011270170.  
Згідно із кредитним договором, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60600,00 грн. зі сплатою 89,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 09.02.2026 року утворилась заборгованість в розмірі 108764,27 грн. Остання сплата відповідачем по кредитному договору здійснена 23.07.2025 року. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 09.02.2026 року. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 06.01.2026 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до  ОСОБА_1 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.04.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
10.06.2026 року представником відповідача ОСОБА_1 — адвокатом Піциком Р.В. скеровно на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 02 жовтня 2024 року відповідачка отримала у АТ «Ідея Банк» споживчий кредитна суму 60600 грн. для власних потреб. З часу отримання кредиту Відповідачка здійснювала виплати для погашення кредиту на загальну суму 20375,92 гривень, що підтверджується відповідними транзакціями в банківському застосунку, тобто частково погашала кредит, однак у неї виникли непередбачувані життєві обставини, проблеми зі здоров`ям, що підтверджується відповідними медичними довідками, які призвели до фінансових труднощів, несвоєчасного погашення кредиту та виникнення заборгованості. З урахуванням сплачених відповідачкою коштів у розмірі 20375,92 грн., залишок несплаченої суми складає 40224,08 грн. (60600 – 20375,92 = 40224,08); яку відповідачка визнає. Крім того, відповідачка не погоджується із обов`язком сплати заборгованість за прострочені проценти у розмірі 48717,75 грн., оскільки вважає таку умову договору нікчемною. Отже, з урахуванням сплачених відповідачем коштів у розмірі 20375,92 грн., залишок несплаченої суми боргу за кредитним договором складає 40224,08 грн. (60600 – 20375,92 = 40224,08), яку відповідачка визнає. 
15.06.2026 року представником позивача АТ «Ідея Банк» Яворською В.Р. скеровано на адресу суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що між сторонами письмово було досягнуто згоди за істотними умовами кредитного договору, у тому числі ПЛАТУ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТНИМИ КОШТАМИ, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України , створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Вказує, що кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 без будь-яких застережень, Відповідач користувалась кредитними коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості по кредиту, а отже, Відповідач погодилась з його умовами, визнала умови Договору (ДКБОФО) невід`ємною складовою Кредитного договору та зобов`язалася виконувати їх. За наведених обставин, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2026 року позовну вимогу Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , в частині стягнення грошових коштів у розмірі 19,00 грн. за договором кредиту та страхування №М75.00403.011270170 від 02.10.2024 року, залишено без розгляду. 
Представник позивача АТ «Ідея Банк», згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.
Відповідач  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. 
Крім того, відповідач  ОСОБА_1 викликалася у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті Галицького районного суду м. Львова, веб-портал судова влади України http://gl.lv.court.gov.ua/sud1304/. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превілеює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.
Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.
Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Крім того, згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Згідно ч.6 ст.212 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.
Однак, відповідач та представник відповідача не зверталися до суду із клопотанням для забезпечення їх ефективної участі у розгляді справи, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу «EasyCon».
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Так, відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 02.10.2024 року між АТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №М75.00403.011270170.    
Згідно із кредитним договором, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 60600,00 грн. зі сплатою 89,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору, процентна ставка становить 89,99%, що складає 0,18% у день та є фіксованою. Нарахування процентів здійснюється за методом «факт/факт» починаючи з дати надання кредиту. Графік Позичальника (Додаток 1) до цього Договору в розрізі сум погашення кредиту і процентів є невід?ємною частиною Договору. Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення Кредиту, а також у інших випадках передбачених законом. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту.
Згідно із п.1.9 Кредитного договору, позичальник, який прострочує виконання грошового зобов`язання після терміну повернення кредиту, зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 138.02289734 процентів річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п.1.10 кредитного договору, банк надає позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів у розмірі 60 600,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк».
Відповідно до п.1.14. кредитного договору, клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укалдення Договору відмовитис від Договору без пояснення причини, у тому числі після отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від укладеного договору клієнт повідомляє кредитодавця у письмовій формі протягом 14 календарних днів з дня укладення Догогору.
Також ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а також Графік щомісячних платежів за кредитним договором.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. 
Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 09.02.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 83577,24 грн.
Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 09.02.2026 року.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом,комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності),для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією меморіальних ордерів. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.
Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на час розгляду справи, загальна сума заборгованості за кредитом становить 108764,27 грн. та складається з простроченого боргу – 60046,52 грн., прострочених процентів –48717,75 грн.
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 06.01.2026 року вих. №12.4.2 №М75.00403.011270170, на адресу ОСОБА_1 , направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно із даною вимогою, АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак, ОСОБА_1 належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.
Щодо доводів представника відповідача з приводу неналежності нарахування прострочених процентів у розмірі 48717,75 грн., оскільки вважає таку умову договору нікчемною, суд зазначає таке.
За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Більше того, у поданому відзиві відповідач фактично визнає наявність заборгованості за кредитним договором та підтверджує здійснення часткового виконання взятих на себе зобов`язань шляхом внесення платежів на загальну суму 20 375,92 грн.
Укладений між сторонами кредитний договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, доказів його оспорення або визнання недійсним матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Посилання представника відповідача на нікчемність умови договору щодо сплати прострочених процентів, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не наведено жодної норми закону, яка б прямо визнавала відповідну умову нікчемною, а також не подано належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів.
При укладенні кредитного договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, у тому числі щодо розміру, порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами. Підписавши кредитний договір, відповідач підтвердила ознайомлення з його умовами та погодилася з ними.
Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого у ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Отже, враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, неналежне виконання нею умов кредитного договору та відсутність належних доказів неправомірності здійсненого позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що вимоги АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості за простроченими процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ОСОБА_2 прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження під час розгляду, а тому підлягають до задоволення. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого АТ «Ідея Банк» судового збору в сумі 3328,00 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:
позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за генеральним кредитним договором №М75.00403.011270170 від 02.10.2024 року в сумі  108745,27 грн.
Стягнути з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 3328,00 грн. судового збору.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 28.07.2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 19390819);
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя          Х.М.Мисько