КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №33/824/1995/2026
справа №758/15772/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,
за участю захисниці ОСОБА_1 - адвоката Андросович Г.С.
представниці Енергетичної митниці Гереги К.М. та Холодкової О.С.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андросович Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року
у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ТОВ «Омнія Трейд», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною 1 статті 485 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 24 354, 44 грн, що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Із постанови суду убачається, що 19 серпня 2022 року декларантом ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» ОСОБА_1 подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UA903050/2022/022654 для оформлення імпорту товару «скраплений вуглеводневий газ» (код УКТ ЗЕД 2711139700) у кількості 19 110 кг, із заявленою митною вартістю 505 803,43 грн. Товар постачався за контрактом від 05.08.2022 № ANXT_OMN_20220805 з естонською компанією AdNext OU, відправник - литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY "GAZIMPEKSAS".
До митного оформлення подано передбачені статтею 335 МК України документи, зокрема інвойс, декларацію-інвойс уповноваженого експортера, CMR, паспорт якості та контракт. На підставі поданої декларації-інвойсу заявлено країну походження товару Європейський Союз, у зв`язку з чим митне оформлення здійснено без застосування спеціального мита (0%), сплачено ПДВ у сумі 35 406,24 грн.
У 2025 році за результатами документальної планової виїзної перевірки (акт від 23.04.2025 №11/25/7.6-19/42927796) установлено, що відповідно до інформації уповноваженого органу країни експортера преференційне походження товару з ЄС не підтверджено. Отже, товар не набув статусу преференційного походження, а тому підлягав оподаткуванню спеціальним митом у розмірі 3% відповідно до постанови КМУ №719.
Незастосування спеціального мита призвело до заниження бази оподаткування ПДВ та, відповідно, до недоплати митних платежів на загальну суму 16 236,29 грн, з яких: 15 174,10 грн - спеціальне мито, 1 062,19 грн - ПДВ.
За таких обставин митний орган дійшов висновку, що керівником ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» ОСОБА_1 подано недостовірні відомості щодо країни походження товару та документи, що їх підтверджують, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів, що утворює склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 МК України.
Не погодившись з прийнятою постановою суду від 17 лютого 2026 року адвокатом Андросович Г.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.
Вказує, що Енергетична митниця уважає, що ТОВ «Омнія Трейд» у 2022 році неправомірно застосувало преференції при імпорті скрапленого газу (код УКТЗЕД 2711139700), який підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України №719 від 17 серпня 2020 року. Водночас товари були придбані у європейських контрагентів («PPS Group s.r.o.», «AdNext OU Ltd»), мали задеклароване походження з ЄС та постачались через UAB «Gazimpeksas» (Литва) на умовах FCA (Інкотермс 2010), без прямих договірних відносин із відправником.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 44 МК України країна походження товару декларується на підставі документів про походження. Згідно з Рішенням №1/2018 Підкомітету Україна-ЄС та Протоколом І (з урахуванням Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські правила походження), підтвердженням походження є, зокрема, декларація-інвойс (стаття 15 Доповнення І). Саме такі декларації надавались UAB «Gazimpeksas», яка мала статус авторизованого експортера (№ LT/VM0/052), що підтверджено рішенням Вільнюської митниці від 10 листопада 2021 року, чинним у період поставок. Достовірність самих декларацій митницею не спростована.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 вчинила всі можливі та розумні дії для перевірки походження товару: перевірила статус контрагента, отримала підтверджуючі документи та діяла в межах наданих їй повноважень. Водночас імпортер не має юридичної чи фактичної можливості перевіряти внутрішню документацію іноземного постачальника чи повний ланцюг походження товару за межами України. Подальше непідтвердження походження товару литовськими органами не свідчить про протиправність дій імпортера.
Вказує, що за статтею 458 МК України порушення митних правил передбачає наявність протиправної та винної поведінки. Диспозиція статті 485 МК України передбачає обов`язкову наявність спеціальної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів або їх зменшення, що можливе лише за умисної форми вини. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 заявила недостовірні відомості або діяла з умислом ухилення від сплати платежів, митним органом не надано. Усі відомості митної декларації відповідають товаросупровідним документам, які є дійсними.
Зазначає, що недобросовісність має бути доведена належними та беззаперечними доказами.
Посилається на неправильне визначення судом першої інстанції моменту виявлення правопорушення, що призвело до хибного висновку про дотримання строків притягнення до відповідальності.
Вказує, що підставою для висновків митниці є лист митного департаменту Міністерства фінансів Литовської Республіки від 25 березня 2024 року, отриманий Енергетичною митницею 26 березня 2024 року (вхідний №8548/11/15), що зазначено в акті перевірки від 23 квітня 2025 року. Саме ця дата є днем виявлення можливого правопорушення, оскільки з цього моменту митний орган отримав відомості про нього.
Вказує, що до частини 1 статті 467 МК України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. З урахуванням того, що звернення до суду відбулося лише восени 2025 року, цей строк пропущено.
З посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 лютого 2019 року у справі №149/2498/17, від 21 листопада 2019 року у справі №461/1393/16-а, вказує, що перебіг строку починається з моменту отримання органом будь-якої інформації про можливе правопорушення, а не з моменту завершення збору доказів. Додаткові запити чи уточнення не переривають і не зупиняють цей строк.
Посилання суду на дату 10 червня 2025 року як момент виявлення правопорушення є безпідставним і спростовується матеріалами справи.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а також сплив строк притягнення до відповідальності, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП та статті 487-1 МК України є підставою для закриття провадження у справі.
Мотивуючи наведеним, просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року скасувати, провадження у справі закрити.
У судовому засіданні адвокат Андросович Г.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити.
Представниці Енергетичної митниці - Герега К.М. та Холодкова О.С. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд робить такі висновки.
Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується, до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.
Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. Для кваліфікації дій за статтею 485 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.
Частиною 1 статті 271 МК України визначено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений ПК України та МК України, який нараховується та сплачується відповідно до МК України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне мита, додатковий імпортний збір (частина 1 статті 275 МК України).
Відповідно до частини 3 статті 275 МК України спеціальне мито встановлюється відповідно до Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну»:
1) як засіб захисту національного товаровиробника, у разі якщо товари ввозяться на митну територію України в обсягах та/або за таких умов, що їх ввезення заподіює або створює загрозу заподіяння значної шкоди національному товаровиробнику;
2) як заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів та економічних угруповань, які обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України.
Згідно частини 1 статті 29 Закону України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» у разі якщо інші держави, митні союзи або економічні угруповання обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, у відповідь на такі дії можуть застосовуватися адекватні заходи. У разі якщо такі дії завдають шкоди або створюють загрозу її заподіяння державі та/або суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, зазначені заходи можуть передбачати її відшкодування.
Заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угруповань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права та одним з таких заходів є запровадження спеціального мита.
У разі якщо дискримінаційні та/або недружні дії щодо України застосовуються державою, визнаною Верховною Радою України державою-агресором та/або державою-окупантом, заходи у відповідь, визначені частиною третьою цієї статті, можуть застосовуватися за рішенням Кабінету Міністрів України.
Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII Російську Федерацію визнано державою-агресором.
Відповідно до частини 11 статті 29 Закону № 959-ХІІ та з метою вжиття заходів, необхідних для захисту суттєвих інтересів безпеки під час надзвичайних обставин у міжнародних відносинах Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 719, якою було запроваджено спеціальне мито на важкі дистиляти (газойлі), гази скраплені, вуглеводні та на окремі типи вугілля походженням з Російської Федерації, що ввозяться на митну територію України, незалежно від інших видів мита.
Постановою № 719 встановлено спеціальне мито для газів скраплених за кодами 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 згідно з УКТ ЗЕД та вуглеводнів за кодом 2901 10 00 10 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться на митну територію України у митному режимі імпорту та країною походження яких є Російська Федерація, у розмірі 3 %.
У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито згідно з цим пунктом, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними цим пунктом ставками.
Згідно частини 1 статті 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.
Із змісту протоколу про порушення митних правил від 29 серпня 2025 року № 0337/UA903000/2025 убачається, що 19 серпня 2022 року до Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «Газ вуглеводневий скраплений» за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711139700, у кількості 19 110 кг подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» №UA903050/2022/022654 (далі - МД). Заявлена митна вартість товару склала 505 803,43 грн (а.с. 10).
Поставка товару відбувалася в межах зовнішньоекономічного контракту від 05 серпня 2022 року № ANXT_OMN_20220805, укладеного між ТОВ «Омнія Трейд», в особі директора ОСОБА_1 та естонського підприємства AdNext OU (Ahtri th 8, Harju maakond, Tallinn, 10151 Estonia Kesklinna linnaosa), в особі директора ОСОБА_2 .
Відправником товару значиться литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY "GAZIMPEKSAS" (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).
До митного контролю та митного оформлення вказаного товару були надані документи, передбачені статтею 335 МК України, зокрема:
- комерційний інвойс від 17 серпня 2022 року №GAZ 0409839 (том 1 а.с. 17);
- інвойс AD039 від 05 серпня 2022 року (том 1 а.с. 16);
- CMR від 17 серпня 2022 року №1089870 (том 1 а.с. 22);
- паспорт якості від 08 серпня 2022 року № В 22-17 UKR (том 1 а.с. 23);
- зовнішньоекономічний контракт від 05 серпня 2022 року № ANXT_OMN_20220805 (а.с.11-13).
Складаючи протокол, заступник начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці Войтович В.І. керувався положеннями частини 2 статті 44, частинами 2 і 3 статті 48, пунктів 6 та 7 частини 3 статті 335 МК України та постановою Кабінету Міністрів України «Про запровадження спеціального мита на окремі товари походженням з Російської Федерації, що ввозяться на митну територію України» від 17.08.2020 № 719 (далі - постанова КМУ №719), відповідно до якої встановлено спеціальне мито на товари походженням з Російської Федерації, незалежно від інших видів мита у відсотках до митної вартості товарів. А саме, для газів скраплених за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 та вуглеводнів з кодом згідно з УКТЗЕД 2901 10 00 10, що ввозяться на митну територію України в режимі імпорту - 3 %.
Постановою КМУ № 719 визначено також, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними ставками.
Таким чином, з метою підтвердження заявленої в графі 34 митної декларації країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «Омнія Трейд» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 17 серпня 2022 року № GAZ 0409839, відомості про яку внесені до графи 44 митної декларації.
Із даних декларації-інвойсу убачається, що експортер продукції заявив, що, якщо інше не зазначено чітко, ця продукція має преференційне походження ЄС (том 1 а.с. 19).
Враховуючи вищезазначене, митне оформлення заявленого товару ТОВ «Омнія Трейд» за митною декларацією здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.
10 червня 2025 року управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці отримано службову записку управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці № 19/19-02/3169 з додатками, відповідно до якої посадовими особами управління проведення планову виїзну перевірку дотримання ТОВ "Омнія Трейд" вимог законодавства з питань митної справи за період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2025 року (том 1 а.с. 25).
За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Омнія Трейд», посадовими особами Енергетичної митниці складено Акт від 23 квітня 2025 року №11/25/7.6-19/42927796 та податкові повідомлення - рішення від 30 травня 2025 року №№UA903000202519 (том 1 а.с. 80-83), UA903000202520 (том 1 а.с. 84-88).
За результатами документальної виїзної перевірки встановлено, що для товару імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за митною декларацією з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 17 серпня 2022 року №GAZ 0409839, відповідно до інформації отриманої від уповноваженого органу країни експортера, преференційне походження (країна походження) Європейський союз (далі - ЄС) не підтверджено і товари не набули статусу преференційного походження.
Таким чином, за позицією Енергетичної митниці, преференційне походження товару ЄС за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 17 серпня 2022 року №GAZ 0409839 не підтверджено, відповідно нарахування спеціального мита у розмірі 3% було обов`язковим.
Порядок визначення бази оподаткування ПДВ для товарів, які ввозяться на митну територію України, послуг, які поставляються нерезидентами на митній території України, визначено Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування ПДВ для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Враховуючи, що мито є однією із складових бази оподаткування ПДВ, а спеціальне мито не було застосоване, відповідно до інформації, зазначеної в графі 47 МД, що на думку представника Енергетичної митниці, спричинило невірний розрахунок ПДВ. За митною декларацією мало бути сплачено ПДВ у сумі 36 468,43 грн, що на 1 062,19 грн менше ніж фактично надійшло до Державного бюджету.
Враховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, на твердження Енергетичної митниці, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 15 661,53 грн, а саме: спеціального мита - 14 636,94 грн, ПДВ - 1 024,59 грн. (№ з/п. 12 додаток 3 до Акту, а. с. 71).
Згідно частини 1 статті 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.
Під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3 до Акту перевірки, скаржником на підставі декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS», заявлено країною походження товарів Європейський Союз.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, умови складання декларацій про походження або декларацій про походження EUR-MED, а також процедура перевірки підтверджень походження товарів та правильності інформації, що в них міститься, зазначених у перелічених вище документах, встановлені у Доповненні ІІ до Регіональної Конвенції про Пан-Євро-Середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 08.11.2017 № 2187-VIII.
Пунктом 2 статті 31 Доповнення І до Конвенції встановлено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документах.
З даних листа Митного департаменту при Міністерстві Фінансів Литовської республіки убачається, що Литовською митницею в ході перевірки установлено, що автентичними є лише ті декларації про походження, які зазначені в додатку 1, а товари на які вони поширюються, мають походження з ЄС відповідно до положень Додатка 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження №GAZ 0409962, GAZ 0410179, GAZ 0410177, GAZ 0410196, GAZ 0410255, GAZ 0410258, GAZ 0410263, GAZ 0410348, GAZ 0410347, GAZ 0410346, GAZ 0410413, GAZ 0410472, GAZ 0410572, GAZ 0410584. Для решти товарів, експортованих компанією UAB Gazimpeksas у вказаний період, преференційне походження ЄС не підтверджено, тому декларації про походження були заповнені неправильно. Крім того, у експортера UAB Gazimpeksas статус затвердженого експортера під номером LT/VM0/052 було анульовано з 20 листопада 2023 року.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 352 МК України отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, можуть використовуватись як матеріали для підготовки висновків за результатами перевірок.
Пунктом 54.4 статті 54 ПК України встановлено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених МК України або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Судом першої інстанції правильно враховано відповідну позицію з цього питання, сформульовану Верховним Судом та викладену у постанові від 05 червня 2024 року у справі №380/2397/22. Так, Верховний Суд визначив, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, стосовно країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товарів та їх випуску.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 289 МК України обов`язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.
В той же час, є помилковим висновок суду першої інстанції, що дії директора ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 були спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, що призвело до отримання митних платежів в меншому розмірі, чим вона вчинила порушення митних правил, передбачене статтею 485 МК України.
Ані протокол, ані зміст постанови суду першої інстанції не містить обставин, які доводять, що дії директора ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 були умисними.
Матеріали справи не містять спростувань заперечень адвоката Андросович Г.С. про те, що ОСОБА_1 добросовісно вчинила ряд дій, щоб пересвідчитися у достовірності інформації про товар.
На момент митного оформлення у ОСОБА_1 були відсутні об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність документів, виданих іноземним контрагентом, який мав відповідний статус уповноваженого експортера.
Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 мала доступ до внутрішньої документації іноземного постачальника, виробника чи інших учасників ланцюга постачання, а також могла перевірити фактичне походження товару поза межами України.
Наявність у подальшому висновків митних органів іноземної держави про неможливість підтвердження походження товару може свідчити про недоліки у діяльності експортера або неможливість підтвердження ним відповідних обставин, однак сама по собі така обставина не доводить, що декларант свідомо подав митному органу неправдиві відомості.
Жодних обставин того, що ТОВ «Омнія Трейд» мало будь-яку (фізичну, технічну) передбачену українським чи міжнародним законодавством можливість вчинити які-небудь дії, щоб перевірити первинну внутрішню документацію (весь ланцюг походження, виготовлення чи переробки товару) на території Литви, чи будь-якої іншої країни ЄС, не установлено та не доведено, як і не установлено, що ТОВ «Омнія Трейд» мало будь-яку інформацію щодо сумнівності права на застосування преференцій UAB «Gazimpeksas», який мав код авторизованого експортера.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд уважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку, що дії суб`єкта декларування мали умисел на вчинення дій, що складають диспозицію статті 485 МК України.
За таких обставин, у діях ОСОБА_1 не установлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 485 МК України.
При цьому, оскільки не установлено складу адміністративного правопорушення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки відповідних висновків суду та доводів апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження у справі внаслідок пропуску строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Враховуючи, що наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 МК України, у діях ОСОБА_1 не установлено, то провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга Андросович Г.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, постанова Подільського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.
Керуючись статтею 530 МК України, статтею 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Андросович Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 485 Митного кодексу України закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК