Провадження № 2-др/742/46/26 
Єдиний унікальний № 742/1233/25 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року  м.Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого – судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судових засідань Шептун В.В., розглянувши заяву представника позивача – адвоката Марковича Андрія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У С Т А Н О В И В
Представник позивача звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 433 445,44 грн. та понесених судових витрат.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2026 року у цивільному провадженні №2/742/73/26 (єдиний унікальний №742/1233/25) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 433 445 грн. 44 коп., а також судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 4 334 грн. 45 коп..
01 серпня 2026 року представником позивача адвокатом Марковичем А.Ю. подано через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 серпня 2026 року прийнято до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, призначено судове засідання,яке відкладено до 04 вересня 2026 року.
Позивач у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви його представника просить розгляд справи провести без їхньої участі, вимоги заявлені у заяві повністю підтримують та просять задовольнити.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Зі змісту ст. 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом установлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2026 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задоволено.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000332 від 27.04.2018; копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 13.02.2025; копію акта наданих послуг від 28.07.2026 по договору про надання правничої (правової) допомоги від 13.02.2025, згідно яких адвокат Маркович А.Ю. надав, а ОСОБА_1  прийняла наступні послуги з професійної правничої допомоги: усна консультація з приводу правових підстав стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 23 червня 2024 року о 16 год. 15 хв. в м. Прилуки на перехресті нерівнозначних доріг вул. Європейська - Гімназична (45 хв.) – 1 000 грн.; написання позовної заяви від імені замовника до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди із завіреними належним чином додатками до позову (4 год.) – 5 000 грн.; складання додаткових пояснень по справі (1 год.) – 1 000 грн.; ознайомлення із документами які були надані представником відповідача Барамзін К.С., представником ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Оренда Авто України» (1,30 год.) - 1 500 грн.; представлення інтересів у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, участь у судових засіданнях по справі №742/1233/25 – 6 500 грн. Загальна вартість наданих послуг – 15 000 грн.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про наступне. Так, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2026 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригодизадоволено в повному обсязі, а представництво інтересів позивача здійснювалось адвокатом Марковичем А.Ю. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 13 лютого 2025 року. Сума витрат відповідно до акта наданих послуг від 28.07.2026 становить 15 000 грн.
Крім того, відповідачем не було заявлено клопотання щодо неспівмірності заявлених витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.
Керуючись ст. 12, 15, 81, 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», суд
ухвалив:
Заяву представника позивача – адвоката Марковича Андрія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА