Справа № 352/1476/26
Провадження № 2/352/1337/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - Гриньків Д.В.,
секретар судового засідання Івасів В.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про встановлення юридичного факту,- 

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
10.06.2026 року заявник звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про встановлення юридичного факту.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою звернення до суду з позовною вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення стали обставини щодо неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме згідно постанови (роз`яснення) від 17.09.2025 за №130/02-14, винесеної приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д., їй було відмовлено в оформленні спадщини. На думку нотаріуса, вона має доказати факт прийняття спадщини батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки батько не був зареєстрованим за місцем проживання баби ( АДРЕСА_1 ), хоча і постійно проживав з останньою на час її смерті. Тому, на думку нотаріуса, було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує за наявності достатніх доказів на підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 15.06.2026 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами окремого провадження. 
Ухвалою суду від 30.06.2026 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінського В.Д. інформацію про заведення та в разі наявності належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №730223 від 10.01.2010 року, ОСОБА_3 , яка проживає в с. Радча, Тисменицького району на підставі рішення Радчанської сільської ради від 23.11.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,1010 га, розташованої урочище «За Соловейком»,в с. Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18).
Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №730222 від 20.01.2010 року, ОСОБА_3 , яка проживає в с. Радча, Тисменицького району на підставі рішення Радчанської сільської ради від 23.11.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,2156 га, розташованої урочище «За школою», в с. Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 19).
В матеріалах справи міститься копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № витягу 00058551923 від 22.05.2026 року в якому зазначено,що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 про що Радчанською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області 16.03.1967 року зроблено відповідний актовий запис №13. Його батьками вказані – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.12).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.03.1967 року Радчанською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області, згідно якої батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.13).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28.08.1993 року виконкомом Радчанської сільської Ради народних депутатів Тисменицького району, згідно якої батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.14).
У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 22.09.2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стануГоловного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_7 22.09.2018 року одружився із ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_8 » (а.с.15).
12 листопада 2004 року ОСОБА_3 , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Г.І. Романишин, у відповідності до якого на випадок її смерті заповіла ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право (а.с.16).
03 липня 2009 року ОСОБА_3 , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Г.І. Романишин, у відповідності до якого на випадок її смерті заповіла синові ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право (а.с.17).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 11.09.2025 року Виконавчим комітетом Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.10).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 20.08.2025 року Департаментом адміністративних послуг (Центр надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська) Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер (а.с.11).
З довідки №74/131-11/35в від 26.05.2026 року Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1569, був зареєстрований по АДРЕСА_2 . Разом із ним на день його смерті були зареєстровані, проживали і продовжують проживати: дружина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; дочка – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; дочка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; онук – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та онука – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Від імені ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області заповіт не посвідчувався, не змінювався та не відмінявся. У Радчанському сторостинському окрузі Івано-Франківської міської територіальної громади заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, не змінювався та не відмінявся (а.с.20).
В роз`ясненні приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінського В.Д. №133/02-14 від 17.09.2025 року зазначено, що ОСОБА_2 пропустив встановлений строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцем необхідно надати нотаріусу будинкову книгу, довідку про реєстрацію за однією адресою або копію рішення суду про встановлення факту проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 . Оскільки такі документи не подано, відповідно до вимог законодавства рекомендовано звернутись до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_12 з ОСОБА_3 (а.с.21).
Відповідно до довідки №124/131-11/35в від 15.10.2025 року Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті останньої. Записано зі слів свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.22).
12 вересня 2025 року о 13:00 год. до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінського В.Д. надійшла заява від ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.42).
ОСОБА_15 12.09.2025 року звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінського В.Д. із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а..с.49). 
12 вересня 2025 року о 13:20 год. до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінського В.Д. надійшла заява від ОСОБА_9 про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.51).
16 вересня о 15:20 год. до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінського В.Д. надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.56).
12.09.2025 року була зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55).
Свідок  ОСОБА_13 , який є сусідом позивача в судовому засіданні пояснив, що знав покійного батька позивача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що батько позивача проживав в будинку своєї матері ОСОБА_3 аж до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснював за нею догляд та здійснював її поховання.
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.
Можливість здійснювати розгляд питання про встановлення фактів у позовному провадженні між двома померлими особами підтверджена позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.11.2021 у справі № 691/1237/20. Справи про встановлення юридичних фактів, зокрема факту родинних відносин, можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23.01.2019 у справі № 536/1039/17.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. 
У справі необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_2 як спадкоємця за законом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті.
Факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження на підставі показань свідка та довідки Івано-Франківської міської ради. Встановлення факту постійного проживання для позивача має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування, а отже позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 328, 392, 1221, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд-
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про встановлення юридичного факту задовольнити повністю.
Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_13 , постійно проживав із померлою ІНФОРМАЦІЯ_13 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , в АДРЕСА_1 .
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;
Відповідач: Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області, вул. Грушевського, 23, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ЄДРПОУ: 33644700.
Рішення складене в повному обсязі 11.09.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області Гриньків Д.В.