Справа № 308/4770/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Іванова А.П.,
за участю секретаря судового засідання Боти О.І.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Стойки В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором Карткового рахунка №26209000016931/980 від 04.07.2022 року станом на 16.01.2026 року в розмірі 28 349,56 грн, з яких: 12 255,61 грн – прострочена заборгованість за надлімітною заборгованістю за період з 20.07.2022 по 25.07.2022 року; 16 093,95 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період з 22.07.2022 по 08.05.2025 року, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 328,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.07.2022 року між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_1 шляхом власноручного підписання Заяви про відкриття Карткового рахунка та виготовлення Платіжної картки укладено Договір Карткового рахунка №26209000016931/980. Договір складається із Заяви, Умов функціонування Поточних і Карткових рахунків та здійснення операцій за цими Рахунками та Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів – фізичних осіб, розміщених на офіційному веб-сайті Банку, з якими відповідач ознайомилась і погодилась, що підтверджується її особистим підписом у Заяві. 
На виконання договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 та виготовив платіжну картку класу Visa Platinum за тарифним планом «Platinum VIP».
20.07.2022 року на картковий рахунок відповідача через POS-термінал відділення Банку в м. Ужгород внесено готівкові кошти у сумі 50 500,00 грн, з яких утримано комісію за поповнення в розмірі 378,75 грн, у зв`язку з чим залишок коштів на рахунку склав 50 121,25 грн. Того ж дня відповідачем здійснено видаткові операції зі зняття готівкових коштів у банкоматах у м. Велке Капушани, Словацька Республіка, на загальну суму 1 430,00 EUR (двома операціями – на 800,00 EUR та на 620,00 EUR), опрацьовані Банком 22.07.2022 року. У гривневому еквіваленті за курсом Банку, що діяв на дату обробки операцій, з урахуванням комісій за конвертацію валют, загальна сума видаткових операцій склала 115 672,96 грн, тоді як зараховано на рахунок (повернуто за операцією Reversal) було 53 296,10 грн.
Внаслідок зазначених операцій за відсутності на картковому рахунку відповідача достатнього залишку коштів для їх покриття утворилась надлімітна (несанкціонована) заборгованість у розмірі 12 255,61 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача № НОМЕР_2 за період 20-22.07.2022 року та випискою по технічному рахунку обліку надлімітної заборгованості №26207000018737.
18.11.2024 року Банком на адресу відповідача направлено Лист-попередження вих. №05-2/02/4158-26 від 14.11.2024 року з пропозицією погасити заборгованість, у тому числі на пільгових умовах за дисконтною програмою, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень (трек-номер 0600984354255) та описом рекомендованого листа. Відповідач зазначену вимогу Банку залишила без задоволення, заборгованість станом на дату звернення до суду не погашена.
Ухвалою суду від 17.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
14.05.2026 року представником відповідача – адвокатом Стойка В.В. подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючись на те, що 11.06.2025 року Банком здійснено списання заборгованості у сумі 12 255,61 грн за рахунок сформованих резервів згідно Протоколу Правління №09/05-1 від 09.05.2025 року, що, на думку відповідача, свідчить про припинення основного зобов`язання. Вимога про стягнення процентів має похідний (акцесорний) характер і не може існувати за відсутності чинного основного зобов`язання. Позивачем не доведено факту виникнення кредитного зобов`язання, оскільки не надано доказів встановлення відповідачу кредитного ліміту, погодження умов овердрафту та фактичного отримання нею кредитних коштів. Умови Договору є несправедливими, оскільки він є договором приєднання, яким Банку надано право в односторонньому порядку змінювати тарифи, при цьому доказів вручення відповідачу тарифів і повідомлення про їх зміну не надано. Спірна заборгованість фактично виникла внаслідок проведення валютних операцій та зміни валютного курсу, а не класичного кредитування. Також посилається на дії Банку, який одночасно визнав заборгованість безнадійною та списав її за рахунок резервів, а надалі звернувся з вимогою про її примусове стягнення, є зловживанням правом. У зв`язку з наведеним просив відмовити у задоволенні позову повністю та покласти судові витрати на позивача.
10.06.2026 року представником позивача подано письмові заперечення (відповідь на відзив), в яких позивач не погодився з доводами відзиву, зазначивши, зокрема, що списання заборгованості за рахунок сформованих резервів є виключно внутрішньою бухгалтерською операцією Банку, яка здійснюється відповідно до вимог законодавства про бухгалтерський облік в банках України, і не є передбаченою законом чи договором підставою припинення цивільно-правового зобов`язання відповідача. В силу ст. 1069 ЦК України здійснення Банком платежів з рахунка клієнта за відсутності на ньому достатніх коштів (кредитування рахунка) саме по собі визнається законом наданням клієнту кредиту, а тому виникнення заборгованості не потребує укладення окремого кредитного договору. Банківські виписки по особовому рахунку відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України є належними і допустимими доказами розміру заборгованості. Відповідач не надала жодного контррозрахунку чи інших доказів на спростування позовних вимог та не заперечила факт здійснення нею операцій за карткою. Позивач просив не враховувати доводи відзиву та задовольнити позов.
12.06.2026 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач додатково посилаючись на необхідність підтвердження факту передачі кредитних коштів первинними документами, вимоги ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України. Просила відмовити у задоволенні позову повністю.
В судове засідання 30.06.2026 року представник позивача не з`явився, однак у поданих до суду письмових поясненнях позовні вимоги з урахуванням доводів, викладених у запереченнях на відповідь на відзив, підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника позивача.
Відповідач та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
04.07.2022 року між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_1 укладено Договір Карткового рахунка №26209000016931/980, який підписаний власноручно відповідачем, що останньою по суті не заперечується – ані у відзиві, ані у запереченнях на відповідь на відзив факт укладення та підписання нею Договору і Заяви не оспорюється. 
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Матеріалами справи – Договором Карткового рахунка №26209000016931/980 від 04.07.2022 року, Заявою про відкриття Карткового рахунка та виготовлення Платіжної картки, Умовами функціонування Поточних і Карткових рахунків та здійснення операцій за цими Рахунками, Правилами надання банківських послуг, Тарифами Умов обслуговування карткових рахунків фізичних осіб ТП «Platinum VIP» від 01.07.2022 року та від 29.05.2023 року – підтверджується, що між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов Договору, а відповідач ознайомлена з Умовами і Тарифами Банку, погодилась з ними та зобов`язалась їх виконувати, про що зазначено у п. 1.8, п. 1.9 Договору та підтверджено її особистим підписом у Заяві від 04.07.2022 року.
Обставини внесення на картковий рахунок відповідача 20.07.2022 року готівкових коштів у сумі 50 500,00 грн через POS-термінал, а також здійснення відповідачем 20.07.2022 року видаткових операцій зі зняття готівки в банкоматах на території Словацької Республіки на загальну суму 1 430,00 EUR, внаслідок чого станом на 22.07.2022 року утворилась надлімітна заборгованість у розмірі 12 255,61 грн, підтверджуються випискою по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_2 за період з 04.07.2022 по 15.01.2026 року та випискою по рахунку № НОМЕР_3 , які досліджені судом і які відповідач не спростувала. 
Контррозрахунку заборгованості чи інших доказів на підтвердження неотримання нею коштів або необґрунтованості розрахунку Банку відповідач суду не надала.
Щодо посилань відповідача про припинення зобов`язання внаслідок списання Банком заборгованості за рахунок сформованих резервів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Перелік підстав припинення зобов`язання, визначений законом (виконання, зарахування, поєднання боржника і кредитора в одній особі, за домовленістю сторін, прощення боргу, неможливість виконання, смерть фізичної особи чи ліквідація юридичної особи), є вичерпним, і списання банком заборгованості за рахунок сформованих резервів (оціночних резервів під кредитні збитки) серед таких підстав не значиться.
Списання безнадійної заборгованості за рахунок резервів є внутрішньою бухгалтерською операцією Банку, яку останній зобов`язаний здійснювати відповідно до вимог законодавства, що регулює порядок формування та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, та не є вираженням волі кредитора, спрямованої на звільнення боржника від обов`язку (прощення боргу в розумінні ст. 605 ЦК України). Прощення боргу передбачає вчинення кредитором активних дій, спрямованих саме на безумовне звільнення боржника від його обов`язку, тоді як зі змісту виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідна операція проведена з формулюванням «погашення за рахунок резерву згідно Протоколу №09/05-1 від 09.05.2025», що є способом відображення знецінення активу в обліку Банку, а не волевиявленням, спрямованим на припинення вимоги до боржника.
Про відсутність у Банку наміру звільнити відповідача від боргу свідчить і те, що саме після проведення зазначеної облікової операції Банк звернувся до суду з позовом про примусове стягнення цієї ж заборгованості, що є послідовною поведінкою кредитора, спрямованою на реалізацію права вимоги, а не на його припинення. Відображення операції в бухгалтерському обліку Банку, у тому числі її списання за рахунок резервів, не припиняє зобов`язання боржника та не звільняє його від обов`язку повернути заборгованість, а тому наведені посилання відповідача суд відхиляє як необґрунтований.
Щодо доводів відповідача про похідний (акцесорний) характер вимоги про стягнення процентів, суд зазначає наступне.
Оскільки судом встановлено, що основне зобов`язання відповідача за Договором Карткового рахунка не є припиненим з підстав, наведених вище, а надлімітна заборгованість у розмірі 12 255,61 грн залишається дійсною та обґрунтованою, вимога про стягнення процентів, нарахованих на цю заборгованість відповідно до умов Договору, як похідна вимога також є обґрунтованою та підлягає задоволенню одночасно з основною вимогою. Доводи відповідача про неможливість стягнення процентів ґрунтується на помилковій передумові про припинення основного зобов`язання, яка спростована судом вище, а тому не може бути самостійною підставою для відмови в позові в цій частині.
Щодо посилань про недоведеність факту виникнення кредитного зобов`язання, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу; права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.
Із наведеної норми вбачається, що для виникнення кредитних правовідносин у формі кредитування рахунка (овердрафту) законодавець не вимагає обов`язкового укладення окремого кредитного договору за правилами ст. 1055 ЦК України. У такому випадку правовою підставою виникнення відповідних правовідносин є договір банківського (карткового) рахунка.
Відповідно до п. 3.15 Умов, у разі виникнення надлімітної заборгованості Банк нараховує проценти на суму цієї заборгованості за Тарифами, а можливість виникнення надлімітної заборгованості та порядок нарахування процентів на неї погоджені сторонами в Договорі Карткового рахунка, з яким відповідач ознайомилась та погодилась при його укладенні.
За таких обставин сам факт здійснення Банком 22.07.2022 року видаткових операцій відповідача за відсутності достатнього залишку коштів на картковому рахунку є кредитуванням рахунка в розумінні ст. 1069 ЦК України та належною правовою підставою виникнення грошового зобов`язання відповідача, а тому посилання відповідача про недоведеність виникнення кредитного зобов`язання за відсутності окремого кредитного договору суд відхиляє.
Щодо доводів відповідача про недопустимість і недостатність доказів позивача, суд зазначає наступне.
Долучені до матеріалів справи виписки по картковому рахунку відповідача, відображають конкретні операції, здійснені з використанням платіжної картки відповідача (поповнення через POS, зняття готівки в банкоматах, ідентифікованих за номером картки, місцем та часом проведення операції), а тому є належними і допустимими доказами на підтвердження факту та розміру заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач, заперечуючи проти позову, не надала суду жодного контррозрахунку заборгованості, не спростувала достовірність наданих Банком виписок, не заперечила факт здійснення нею операцій поповнення рахунку та зняття готівки за кордоном, обмежившись лише загальними твердженнями про недостатність доказів позивача. Самі по собі такі заперечення, не підтверджені належними та допустимими доказами, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Щодо посилань відповідача про несправедливість умов договору та неповідомлення відповідача про тарифи, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідач погодилась, підписавши Договір, що прямо передбачає право Банку встановлювати та змінювати Тарифи в порядку, визначеному Договором (п. 1.8-1.10 Договору).
Відповідач до Банку із заявою про розірвання Договору чи незгоду з Тарифами не зверталась, продовжувала використовувати картковий рахунок, а вимог про визнання недійсними чи несправедливими окремих умов Договору в порядку зустрічного позову не заявляла.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки Договір Карткового рахунка та погоджені ним Умови і Тарифи в судовому порядку недійсними не визнані, а відповідач у межах цього спору жодних вимог про визнання окремих умов Договору несправедливими не заявляла, суд не може вийти за межі предмета позовних вимог та з власної ініціативи визнати окремі умови Договору недійсними чи несправедливими, а тому відхиляє дані доводи.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт укладення Договору Карткового рахунка №26209000016931/980 від 04.07.2022 року, факт виникнення кредитування рахунка відповідача в порядку ст. 1069 ЦК України, факт невиконання відповідачем зобов`язань з погашення утвореної заборгованості, а також обґрунтованість розміру заявлених до стягнення сум – 12 255,61 грн основної (надлімітної) заборгованості та 16 093,95 грн процентів, нарахованих відповідно до умов Договору.
Натомість доводи відповідача, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, є необґрунтованими та спростованими зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 328,00 грн.
Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (ЄДРПОУ 33695095, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д,) заборгованість за договором Карткового рахунку №26209000016931/980 від 04.07.2022 станом на 16.01.2026 в розмірі 28 349 (двадцять вісім тисяч триста сорок дев`ять) грн 56 коп, яка складається з: прострочена заборгованість за надлімітною заборгованістю за період з 20.07.2022 по 25.07.2022 в розмірі 12 255,61 грн; прострочена заборгованість за процентами за період з 22.07.2022 по 08.05.2025 в розмірі 16 093,95 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (ЄДРПОУ 33695095, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83-Д,) суму сплаченого судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 14.07.2026

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду      А.П. Іванов