Провадження 2-а/557/8/2026
Справа 557/878/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року 
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Пацка Д.В.
секретар судового засідання Довгалець Н.М.
справа №557/878/26
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом  ОСОБА_2 до ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції сторони позивача
ОСОБА_1  звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19 червня 2026 року інспектором відділення поліції №5 (селище Гоща) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Панюком Олегом Вікторовичем було винесено постанову серія ЕНА №7406348 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф.
Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Позивач зазначив, що керував автомобілем на підставі чеського національного посвідчення водія, термін дії якого сплив під час дії воєнного стану. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 184 від 03.03.2022 року, національні та іноземні посвідчення водія, строк дії яких закінчився у період дії військового стану, продовжують бути чинними на всій території України на весь період воєнного стану та протягом одного року після його припинення, що виключає протиправність його дій.
Окрім того, позивач наголосив на неправомірних діях посадової особи, оскільки під час зупинки інспектор поліції проігнорував факт пред`явлення іноземного посвідчення водія та не зазначив про нього в оскаржуваній постанові, тому вважає, що це умисне викревлення обставин справи з метою штучного створення складу правопорушення. Водночас будучи військовослужбовцем та учасником бойових дій, який захищав Батьківщину, позивач не мав фізичної можливості виїхати за кордон для обміну документа, проте вчинив усі необхідні й залежні від нього дії для врегулювання цього питання в Україні: неодноразово звертався до СЦ МВС № 5641 (де затримка виникла через тривалий розгляд міжнародних запитів), ініціював звернення на Урядову гарячу лінію та до Посольства Чеської Республіки, що підтверджує його добросовісні наміри врегулювати статус документів у встановленому законом порядку.
За вказаних обставин, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7406348 від 19.06.2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.
Просить суд, звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» як учасника бойових дій.
Відзив на позовну заяву із зазначеннями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачами до суду не подано.
Процесуальні дії у справі
07 липня 2026 року позовну заяву було залишено без руху.
09 липня 2026 року - позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку ст. 286 КАС України.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.
Позивач ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився. Подано заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу у його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засіданні не з`явився.
Інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом установлено, що постановою інспектора відділення поліції №5 (селище Гоща) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції Панюка О.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7406348 від 19.06.2026 року ОСОБА_1 за порушення пункту 2.1.а Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Зі змісту оскарженої постанови убачається, що 19.06.2026 22:27:50, с-ще Гоща по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував ТЗ не маючи при цьому посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР.
З листа № 31/179еп-17-2024 від 12.01.2024 р. вбачається, що РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області зверталося до Посольства України у Чеській Республіці, у зв`язку із зверненням до територіального сервісного центру 5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області громадянина ОСОБА_3 з питань обміну посвідчення водія, виданого в Чеській Республіці, та просили їхнього сприяння в отриманні інформації про факт видачі такого посвідчення водія та відсутність відомостей про позбавлення права на керування транспортними засобами або тимчасове обмеження в цьому праві.
Зі змісту листа Консульського відділу Посольства України в Чеській Республіці № 61313/17-549-294 від 16.01.2024 р. адресованого Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Рівненській області вбачається, що 12.03.2019 було видано посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , дата закінчення строку дії 12.03.2024, орган, що видав m. Teplice. Інформація щодо позбавлення особи права керування транспортними засобами або тимчасового обмеження в цьому праві гр. ОСОБА_5 відсутня.
Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Дослідивши всі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 2.1. «а» Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Слід зазначити, що відповідно до статей 12-1, 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 « Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України прийняв 03.03.2022 постанову № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», згідно п. 1-1 якої установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "С", "С1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "В".
Також, відповідно до п.п 1 п. 1 постанови № 184 установлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.
Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на час розгляду цієї справи.
Отже, суд дійшов висновку, що норми постанови Кабінету Міністрів України № 184 від 03.03.2022 щодо допуску водіїв до керування транспортними засобами в період воєнного стану застосовується до тих, строк дії посвідчення водія України яких закінчився після набрання чинності нормами вказаної постанови, тобто після 03.03.2022 року.
Таким чином, оскільки строк дії посвідчення водія позивача закінчився 12.03.2024, тому на нього поширюється дія норми підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 та він може бути допущений до керування транспортними засобами на період воєнного стану.
Відповідно до пункту 32 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 видані громадянам України за кордоном посвідчення водія іноземної держави, які відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національні посвідчення водія без складання теоретичного і практичного іспитів за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України.
У такому випадку в національному посвідченні водія зазначається право на керування транспортними засобами тих категорій, які зазначені в посвідченні водія іноземної держави, яке підлягає обміну.
Громадянам України, які за кордоном обміняли національне посвідчення водія на посвідчення водія іноземної держави, у разі обміну такого посвідчення водія іноземної держави на національне посвідчення водія надається право керування транспортними засобами тих категорій, що зазначені в національному посвідченні водія, обміняному за кордоном, без складення теоретичного і практичного іспитів.
Під час видачі національного посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про власника посвідчення водія іноземної держави за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають у розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.
За наявності технічної можливості щодо електронної інформаційної взаємодії між МВС та суб`єктами електронної взаємодії така перевірка відомостей про власника посвідчення водія іноземної держави проводиться автоматично засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС або системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.
З матеріалів справи встановлено, що до закінчення терміну посвідчення водія позивач звертався до територіального сервісного центру 5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області з питанням обміну посвідчення водія, виданого в Чеській Республіці. Однак посвідчення водія йому не було видано через запит РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області до Посольства України у Чеській Республіці для отримання інформації про факт видачі такого посвідчення водія та відсутність відомостей про позбавлення права на керування транспортними засобами або обмеження в цьому праві.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Судом враховано той факт, що відповідачем у встановлений строк не направлено до суду відзиву на позовну заяву із викладом обґрунтування та доказами правомірності винесення оскаржуваної постанови.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано, суд приходить висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2024 року.
Враховуючи, що позов підлягає до задоволення, позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати слід покласти на відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_2 до ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити повністю.
Скасувати постанову серії ЕНА № 7406348 від 19 червня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНКОПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місце знаходження: 33000, вул. Хвильового, 2, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область. ЄДРПОУ 40108761.

Суддя          Д.В. Пацко