Справа № 128/4104/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

14 липня 2026 року  м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Васильєвої Т.Ю., 
секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.11.2013 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07.09.2021 року по справі № 128/741/21. 22.03.2022 року позивачем було зареєстровано шлюб, що стало підставою для зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Під час шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу позивачка разом з донькою переїхали проживати до належної позивачці квартири за адресою АДРЕСА_1 , де доньці створені усі умови для повноцінного розвитку. Після розірвання шлюбу відповідач не надає жодної допомоги по утриманню, вихованню спільної доньки. 
Відповідач не виконує обов`язки батька, не піклується про доньку, не цікавиться життям доньки, не проявляє жодної зацікавленості до її життя та подальшої долі доньки, не цікавиться успіхами та навчанням доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не бере будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.
В провадженні Вінницького відділу ДВС у Вінницькій області Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 72104709 про примусове виконання судового наказу № 128/2133/23 від 19.06.2023, що виданий Вінницький районним судом Вінницької області про стягнення з відповідача аліментів. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів, тому у останнього виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.08.2025 року становить 92 499, 20 грн. У зв`язку зі злісним ухиленням відповідача від сплати аліментів на утримання доньки, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності, а пізніше і відкрито кримінальне провадження.
Також, у зв`язку з постійними погрозами відповідача, позивачка була змушена неодноразово звертатись до працівників поліції. Починаючи з 2022 року позивачка неодноразово зверталась до поліції з метою притягнення відповідача до відповідальності як за несплату аліментів, так і у зв`язку із погрозами, отриманими на її адресу від відповідача, що підтверджується матеріалами поліції, наданими на адвокатський запит. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. 
За вказаних обставин позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2 – 10).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувано з Служби у справах дітей Вінницької міської ради, письмовий висновок щодо розв`язання спору(а.с. 86).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.12.2025 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 109).
Під час судового розгляду справи в судовому засіданні, на підставі ст. 171 СК України, з дотриманням вимог ст. 232 ЦПК України, судом було заслухано думку дитини щодо вирішення спору про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Так, ОСОБА_6 в судовому засіданні 15.04.2026 пояснила, що з батьком не проживає вже 5 років, за ці роки він ніяк не цікавився її життям, не контактував, не спілкується з нею взагалі та заблокував після того, як вона просила надати дозвіл на її виїзд за кордон, матеріально теж зовсім не допомагає, з матір`ю теж не контактує. Під час спільного проживання однією сім`єю, тобто до розлучення батьків, він нею теж не цікавився, при цьому вона була неодноразово свідком приниження її матері з боку батька. Вважає правильним позбавити його батьківських прав щодо неї. 
В подальшому учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача, адвокат Пунько І.В., подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином і в установленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Вінницької міської ради до суду також не з`явилася, попередньо надіслала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без участі представника третьої особи. Зазначила, що підтримує наданий висновок органу опіки та піклування.
Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Відповідно до копій витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11, 14).
Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2020, ОСОБА_7 придбала квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Згідно копії довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, виданої міським комунальним підприємством «Управляюча компанія «Київська» 22.07.2025, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживають без реєстрації з 22.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).
Відповідно до копії довідки від 04.06.2025, ОСОБА_1 працює в ПАТ «Акцент- Банк» на посаді «Керівник відділення А-Банку» з 09.01.2014 (а.с. 17).
Також судом досліджено характеристику, надану АТ «Акцент-Банк», відповідно до якої ОСОБА_1 за час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, взаємовідносини з колективом склалися хороші, а також довідку про заробітну плату і доходи ОСОБА_1 за період з 01.05.2024 по 31.05.2025 (а.с. 18, 19).
Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.09.2021 по справі № 128/741/21, задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , укладений 17.11.2013, що підтверджується копією даного рішення суду (а.с. 20 - 23).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.2009 виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 24).
22.03.2022 між ОСОБА_9 та ОСОБА_7  було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 639, та ОСОБА_7 змінено прізвище на " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим повторно 22.03.2022 (а.с. 25).
Згідно копії довідки КЗ «Вінницький ліцей № 8» від 17.09.2025, інформації про участь батька у вихованні доньки та характеристики учениці, ОСОБА_6 навчається у комунальному закладі з восьмого класу, наразі перейшла в одинадцятий. Дитина сумлінно відвідує уроки, не пропускає заняття без поважної причини. Вона завжди охайна та доглянута, має все необхідне для навчання. В разі необхідності з ліцею дитину завжди забирає мати. Батько протягом періоду навчання доньки в закладі жодного разу не з`явився, не цікавився її навчанням та не приймав участі у її шкільному житті. Не відвідав жодні батьківські збори (а.с. 26, 27, 28).
Відповідно до копії довідки студії танцю SharmS від 16.06.2025, ОСОБА_6 з вересня 2024 відвідує дану танцювальну студію, танцювальну групу зі стилю jazz funk. Заняття проходять тричі на тиждень, за весь період навчання в студії приводила доньку та забирала її, здійснювала оплату лише мати (а.с. 29).
Згідно копії довідки ФОП ОСОБА_10 від 10.06.2025 № 4/25, ОСОБА_6 з 06.09.2024 по теперішній час дійсно відвідуваєзаняття англійської мови в учбовому центрі вивчення іноземних мов «DO English». Заняття проходять два рази на тиждень, за весь період навчання приводила доньку та забирала її лише мати, при цьому мати завжди цікавилася успіхами доньки (а.с. 30).
Згідно медичної довідки (лікарський професійно-консультативний висновок) від 25.08.2025, ОСОБА_6 соматично здорова (а.с. 31).
09.06.2023 Вінницьким районним судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 32).
Згідно копій постанов старшого державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Берчука К.В., по виконавчому провадженні № 72104709 з примусового виконання судового наказу № 128/2133/23, виданого 19.06.2023 Вінницьким районним судом Вінницької області, у зв`язку з не сплатою боржником ОСОБА_2 боргу, для забезпечення фактичного та належного виконання рішення, було здіснено наступні дії: накладено штраф на користь стягувача у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 27 749, 76 грн; в подальшому - штраф на користь стягувача у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 30 062, 10 грн (а.с. 33 - 38).
Постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 та від 03.04.2024, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини та на нього накладені адміністративні стягнення у виді суспільно-корисних робіт (а.с. 39 - 41).
Відповідно до листа Вінницького міського відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області станом на 11.06.2025 адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт ОСОБА_2 не відбуто (а.с. 42).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 25.07.2025 було зареєстроване кримінальне провадження № 42025022110000322 за заявою ОСОБА_1 щодо несплати аліментів ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 (а.с. 43). 
Також судом досліджено матеріали розгляду звернень ОСОБА_1 до поліції із письмовими заявами відносно неправомірних дій з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме несплати аліментів (а.с. 44 - 71). 
Згідно копій квитанцій про оплату послуг допоміжної освіти одержувачу ФОП ОСОБА_10 та оплату вартості вакцинації ОСОБА_6 , такі витрати були понесені позивачкою (а.с. 72 - 76).
З висновку органу опіки і піклування Вінницької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15.12.2025, встановлено, що батьки дитини проживають окремо, шлюб між ними розірваний рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.09.2021. Дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 . На засіданні комісії 11.11.2025 дитина ОСОБА_6 повідомила, що їй відома причина запрошення на засідання комісії, яку вона озвучила. ОСОБА_11 зазначила, що місце перебування батька їй невідоме. Дівчинка зауважила, що намагалася підтримувати з батьком зв`язок, однак минулої зими він заблокував її номер телефону. ОСОБА_11 повідомила, що вона зверталась до батька з проханням надати їй дозвіл на виїзд за межі України, однак він відмовив та припинив спілкування. Дитина розповіла, що батько проживав з сім`єю до 2021 року, проте навіть у цей період не виявляв зацікавленості її життям та займався лише власними справами. Батько дитини ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явився, про дату та спосіб розгляду даного питання був належно повідомлений. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 96, 102 - 104).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім враховані права батьків.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «С.С. проти Словенії» дійшов висновку, що оскільки розуміння потреб дитини було обмеженим, а також не існувало емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, позбавлення батьківських прав у такому випадку відповідало конвенційним гарантіям, оскільки інтерес дитини до забезпечення постійного догляду та емоційної стабільності перевищив інтерес матері у збереженні правових зв`язків з дитиною. 
В справі «Суур проти Естонії» Європейський суд з прав людини також дійшов висновку про відповідність інтересам дитини позбавлення батька батьківських прав щодо неї в зв`язку з втратою контакту з дитиною, а примушування дитини до спілкування могло б бути контрпродуктивним.
Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що  ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, долею доньки не цікавиться, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не створює умов для отримання нею освіти, виявляє байдужість до дитини, при цьому об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем його батьківських обов`язків в судовому засіданні не встановлено. Відповідач не з`явився на жоден виклик до суду з метою розгляду даної справи, так само проігнорував виклики до Органу опіки та піклування. Тобто суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється на даний час від участі в житті дитини за відсутності перешкод для цього, жодних дієвих заходів, спрямованих на встановлення зв`язку з дитиною, не вживав.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.
Водночас, в даній справі відповідач до жодного судового засідання взагалі не з`явився, проти позову не заперечував, обставин, викладених у позовній заяві, не спростував.
Суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Тому суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для позбавлення  ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини  ОСОБА_6 та такий захід відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.
Також суд звертає увагу, що згідно з ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, внаслідок чого суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позовні вимоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що становить 1 211, 20 грн.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164 - 166, 169 СК України, ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 13, 81, 141, 211, 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, шо становить 1 211, 20 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, 50, м. Вінниця, поштовий індекс: 21100, код ЄДРПОУ 44566028.
Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя: