ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/28/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенка І.С.
секретаря судового засідання - Дерлі І.І.
за участю представників учасників справи:
офісу ГП - Пустовіт М.Л.
позивача - не з`явився
відповідача - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 (у складі колегії суддів: Кравчука Г.А. (головуючий), Спаських Н.М., Коробенка Г.П.)
та рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 (суддя Антонова В.М.)
за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації
до Комунального підприємства Яготинської міської ради "Кирильське"
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст та підстави позовних вимог
1.1. 06.01.2025 виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури (далі - Прокурор, Скаржник) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - Київська ОДА, Позивач) до Комунального підприємства Яготинської міської ради "Кирильське" (далі - КП "Кирильське", Відповідач) та просив суд:
- усунути Київській ОДА перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом припинення використання Відповідачем для рибогосподарської діяльності водного об`єкта - озера Кирильське, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 площею 117,0923 га;
- усунути Київській ОДА перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання КП "Кирильське" повернути земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 площею 117,0923 га з розташованим на ній водним об`єктом - Кирильським озером.
1.2. Позовні вимоги Прокурора обґрунтовані тим, що Відповідач у порушення вимог статті 14 Закону України "Про аквакультуру" та статті 51 Водного кодексу України використовує водний об`єкт (озеро Кирильське) і земельну ділянку водного фонду під ним без укладання договору оренди таких водного об`єкта та земельної ділянки, а лише на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Малий Супій (Кирильське озеро), розташованого на території Яготинської міської ради в адміністративних межах Бориспільського району Київської області.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026, у задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Київської ОДА відмовлено.
2.2. При цьому суди виходили з того, що Київська ОДА не є ані власником спірної земельної ділянки з водним об`єктом, ані її користувачем, відтак у справі не доведено будь-яких порушень її прав як Позивача у справі.
Крім того, Київська ОДА упродовж розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій участі свого представника не забезпечувала, своєї позиції стосовно позовних вимог судам не надавала.
Водночас за наявними у справі матеріалами суди виснували, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 є Яготинська міська рада. 
2.3. Прокурор з такими судовими рішеннями не погодився та скористався правом їх касаційного оскарження.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи
3.1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Прокурора відкрито 13.07.2026 на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
3.2. У своїй касаційній скарзі Прокурор просить Суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026, прийнявши нове рішення про задоволення позову.
3.3. Підставами касаційного оскарження Прокурор називає порушення судами приписів статей 13, 14, 74-79, 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, що спричинило неправильне застосування норм матеріального права (статей 15, 16, 373, 391 Цивільного кодексу України, статей 84, 116, 122, 152, пункту 24-1 Перехідних положень Земельного кодексу України) та всупереч правовим висновкам Верховного Суду.
3.4. У відзиві на касаційну скаргу КП "Кирильське" просить Суд залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 - без змін.
3.5. Київська ОДА правом надати Суду відзив на касаційну скаргу чи пояснення у справі не скористалася.
4. Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій
4.1. Комунальне підприємство Яготинської міської ради "Кирильське", засновником якого є Яготинська міська рада, створене з метою ведення рибогосподарської діяльності: відтворення водних живих ресурсів та селекції у рибництві, розвитку рибного господарства, догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтримання їх у належному стані.
Наведене вбачається зі статуту Відповідача, затвердженого рішенням Яготинської міської ради від 05.10.2021, де також зазначено, що видами його економічної діяльності є, зокрема: 03.22 прісноводне рибництво (аквакультура) (основний); 93.29 організування інших видів відпочинку та розваг; 93.19 інша діяльність у сфері спорту; 84.24 діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки; 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 52.10 складське господарство; 50.30 пасажирський річковий транспорт; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 10.20 перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; 03.12 прісноводне рибальство; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 81.30 надання ландшафтних послуг.
4.2. У подальшому рішенням Яготинської міської ради від 09.12.2021 № 2821-21-VIII Відповідачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 117,0923 га із земель водного фонду для подальшої передачі її в постійне користування для рибогосподарських потреб.
4.3. На замовлення КП "Кирильське" спеціалізованим Державним підприємством "Укррибпроект" розроблено режим рибогосподарської експлуатації водосховища Малий Супій (Кирильське озеро), розташованого на території Яготинської міської ради в адміністративних межах Бориспільського району Київської області, який погоджений Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області 12.01.2023 та Державним агентством меліорації та рибного господарства України 08.02.2023 (далі - Режим).
4.4. Як убачається із вказаного Режиму, водний об`єкт - водосховище Малий Супій (Кирилівське озеро) - розташований поблизу с. Кулябівка та с. Тужилів на землях Яготинської міської ради в межах Бориспільського району Київської області. 
Режимом також визначено координати водосховища, розміри в довжину та ширину, площу водного дзеркала (126 га), об`єм (0,00189 км3), максимальну та середню глибини, гідрологічний ланцюг (р. Супій - р. Дніпро (басейн Чорного моря). Користувачем водних біоресурсів визначено Відповідача, який одночасно відповідає за виконання вимог, складених розробником Режиму.
Термін дії Режиму - з 08.02.2023 до 31.12.2032.
4.5. Судами при розгляді справи також досліджено наявні у матеріалах справи лист Яготинської міської ради від 08.08.2023, згідно якого паспорт водосховища Малий Супій (Кирильське озеро) Радою не замовлявся, оскільки ведення рибогосподарської діяльності на об`єкті водосховища погоджено Державним агентством меліорації та рибного господарства України, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області в режимі спеціального товарного рибного господарства. Об`єкт не перебуває на балансі Яготинської об`єднаної територіальної громади, як і гідротехнічна споруда, що частково зруйнована. Також правовстановлюючі документи на зазначений водний об`єкт відсутні (договір оренди), а розроблені режими даного водосховища не виконуються.
З листа Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра від 28.08.2023 вбачається, що вказаний водний об`єкт не є водосховищем комплексного призначення, має природне походження та використовується для рибальства. 
Листами від 02.01.2025 та від 07.04.2025 вказане Басейнове управління повідомило, що віднесення водних об`єктів до загальнодержавного чи місцевого значення визначено статтею 5 Водного кодексу України. Ведення переліків водних об`єктів загальнодержавного чи місцевого значення чинне законодавство не передбачає. Управління також повідомило про відсутність у нього інформації щодо правовстановлюючих та дозвільних документів із зазначенням користувача (балансоутримувача) Кирильського озера.
Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області листом від 19.09.2023 повідомило, що спірна земельна ділянка площею 117,0923 га зареєстрована в ДЗК 13.11.2020 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробником якої є Київська обласна філія Центру ДЗК. Вищевказана документація затверджена наказом Головного управління від 03.12.2020.
Як вбачається з повідомлення Головного управління ДПС у Київській області від 10.11.2023, станом на 01.11.2023 в інформаційно-комунікаційній системі ДПС України відсутня інформація за період 2022-2023 роки щодо нарахувань та сплати Відповідачем орендної плати, також відсутня інформація щодо нарахувань та сплати податку на прибуток.
4.6. Як вбачається з акта про виконання робіт з відтворення водних біоресурсів та підсумкового акта про виконання робіт з відтворення водних біоресурсів від 09.04.2024, у квітні 2024 року Відповідачем було проведено вселення водних біоресурсів на водосховищі Малий Супій (Кирильське озеро).
4.7. Київська ОДА листом від 27.05.2024 повідомила, що за період з 2017 по 2024 роки розпорядження про передачу спірної земельної ділянки з державної власності в комунальну власність, а також розпорядження про передачу в користування (у тому числі в оренду) Кирильського озера, наявних на ньому гідротехнічних споруд, земельних ділянок під ним не видавалися.
4.8. Як зазначили суди, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, що надають право на використання Відповідачем спірної земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом, а також відсутні докази сплати останнім земельного податку, орендної плати за користування водним об`єктом та/або земельною ділянкою під ним.
4.9. Згідно наявної у матеріалах справи інформації від 27.10.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 17.06.2024 Яготинською міською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 загальною площею 117,0923 га.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні Прокурора, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
5.2. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
5.3. Касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на нього. Такі висновки Верховного Суду містяться у постановах, зокрема, від 17.01.2023 у справі № 910/20309/21, від 01.05.2024 у справі № 910/9635/22, від 15.01.2026 у справі № 916/411/23, від 04.02.2026 у справі № 920/1557/24, від 06.05.2026 у справі № 915/857/23, від 02.09.2026 у справі № 922/3110/25 та інших. 
5.4. У справі, що переглядається, предметом касаційного розгляду є рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову Прокурора в інтересах держави в особі Київської ОДА.
5.5. Як вбачається з матеріалів справи, Прокурор при зверненні з позовом до господарського суду в інтересах Київської ОДА вказав, що остання є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 з розташованим на ній водним об`єктом, та заявив вимоги про усунення перешкод Позивачу, а саме Київській ОДА, у користуванні та розпорядженні вказаним майном шляхом припинення користування Відповідачем водним об`єктом на спірній земельній ділянці та повернення вказаної земельної ділянки.
5.6. Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме порушення судами приписів статей 13, 14, 74-79, 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16, 373, 391 Цивільного кодексу України, статей 84, 116, 122, 152, пункту 24-1 Перехідних положень Земельного кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.
5.7. Згідно з нормами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У свою чергу право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Зокрема суб`єктивне цивільне право є мірою можливої поведінки у правовідносинах, в яких існує уповноважена і зобов`язана сторона. Суб`єктивні права встановлюються правовими нормами, їх особливістю є здатність вимагати від зобов`язаної сторони певної міри поведінки, у тому числі, з використанням примусу держави. Про це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі N 910/14224/20 та у подальшому набуло широкого застосування судами.
В такий спосіб кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право в порядку, встановленому процесуальним законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. 
Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.
5.8. Системний аналіз вищенаведених норм закону та судової практики дає підстави для висновку, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Тобто таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови в позові.
5.9. Особа, яка звертається до суду з позовом, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, зокрема щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Зазначені правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 справі № 761/45721/16 та у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 24.04.2024 у справі № 450/2875/19, від 18.06.2024 у справі № 758/113/23.
5.10. Загальні норми цивільного права (частина перша статті 391 Цивільного кодексу України) надають власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
5.11. У свою чергу спеціальний закон (частина 2 статті 152 Земельного кодексу України) наділяє власника земельної ділянки або землекористувача правом вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
5.12. Як встановили суди за наявними у справі матеріалами, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020 загальною площею 117,0923 га 17.06.2024 зареєстровано за Яготинською міською радою.
5.13. З огляду на викладене суди попередніх інстанцій обґрунтовано виснували, що як на момент звернення Прокурора до суду, так і на час розгляду справи судом власником спірної земельної ділянки є Яготинська міська рада.
5.14. При цьому предмет спору у цій справі № 911/28/25 не стосується саме права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3225582700:01:003:0020, і з огляду на це колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про те, що Прокурором не доведено, які саме права чи інтереси саме Позивача порушені.
5.15. У свою чергу відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. У разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватися до оцінки позовних вимог на предмет їх обґрунтованості. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Наведений висновок є сталим у практиці Верховного Суду та викладений, зокрема, у постановах від 29.08.2023 у справі №910/5958/20, від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 26.03.2019 у справі №910/13908/17, від 10.01.2024 у справі № 916/1042/22, від 11.09.2025 у справі № 910/13150/24, від 26.08.2026 у справі № 910/8082/25, від 02.09.2026 у справі № 902/1597/25 та інших.
5.16. Зважаючи на те, що Прокурор не обґрунтував порушення прав та інтересів Позивача (а саме Київської ОДА) використанням Відповідачем водного об`єкта і земельної ділянки, власником якої є Яготинська міська рада, суди обґрунтовано оцінили наведене як самостійну та достатню підставу для відмови в позові та, як наслідок, правильно виснували про відсутність правових підстав для аналізу інших доводів позовної заяви.
5.17. Верховний Суд повністю погоджується з такими висновками апеляційного та місцевого судів та не вбачає підстав для скасування оскаржуваних Прокурором судових рішень у справі.
5.18. Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
5.19. Посилання Прокурора у касаційній скарзі на перелік номерів судових справ без будь-якого обґрунтування невідповідності чи суперечності рішень судів у цій справі № 911/28/25 нормам права чи усталеній судовій практиці не може бути підставою для задоволення такої касаційної скарги.
5.20. Оскільки касаційна скарга Прокурора не містить інших доводів, а мотиви і висновки судів першої та апеляційної інстанцій не суперечать основним засадам і принципам господарського судочинства, Верховний Суд приходить до висновку про необґрунтованість касаційної скарги та зазначає про відсутність підстав для її задоволення.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. 
6.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
6.3. За змістом статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних підстав.
6.4. З урахуванням меж касаційного перегляду оскаржуваних постанови апеляційного суду від 19.05.2026 та рішення місцевого господарського суду від 28.10.2025 Верховний Суд приходить до висновку про залишення їх без змін, а касаційної скарги Прокурора - без задоволення.
7. Розподіл судових витрат
7.1. Враховуючи викладене, судовий збір за розгляд касаційної скарги на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Скаржника.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 та рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2025 у справі № 911/28/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко