Справа № 135/1348/26 
Провадження № 3/135/422/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

08.09.2026    м. Ладижин
Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції матеріали про адміністративні правопорушення, що надійшли від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора комунального некомерційного підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_1 , 

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212-3 та статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
1. Фактичні обставини справи
1.1. 28 липня 2026 року головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 (далі — Захарчук І.А.) складено протокол № 30 про притягнення директора комунального некомерційного підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (далі — КНП «Ладижинська міська лікарня») ОСОБА_2 (далі — ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП) з таких підстав.
Так, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 (далі — ОСОБА_1 ) звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160605-1-І3, у якому просив надати копії документів щодо відповідності будівлі стоматологічного відділення нормам інклюзивності, а саме актів обстеження, технічних звітів, сертифікатів, висновків експерта, відповідно до ДБН В.2.2-40:2018 та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики.
У разі віднесення цих відомостей до інформації з обмеженим доступом запитувач просив надати вичерпні роз`яснення щодо правових підстав, суб`єкта, часу та документів, на підставі яких було встановлено таке обмеження, або надати копії запитуваних документів із виключенням із них схем і планів територій та будівель закладу.
Відповіді заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
У межах провадження за скаргою на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області (далі — Представник) направлено листи від 19.06.2026 № 69661.4/С-44433.3/26/53 та від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.06.2026 № 0160605-1-І3 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
КНП «Ладижинська міська лікарня» законні вимоги Представника не виконало, тобто право потерпілого ОСОБА_1 на отримання публічної інформації не було поновлено.
За вказаних обставин ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину те, що він не виконав вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не надав відповіді на запит на інформацію та не надав запитуваної інформації, що кваліфіковано за частиною другою статті 212-3 КУпАП.
1.2. Окрім того, 30 липня 2026 року головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Захарчук І.А. складено протокол № 32 про притягнення директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 КУпАП з таких підстав.
Так, 04 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160604-1-І3, у якому просив надати інформацію про повний розмір заробітної плати, помісячно нарахованої та виплаченої директору Лікарні, заступникам директора Лікарні та головному бухгалтеру Лікарні, а також помісячну розшифровку вказаних заробітних плат.
Відповіді заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
У межах провадження за скаргою на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом Представника направлено лист від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.06.2026 № 0160604-1-І3 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
КНП «Ладижинська міська лікарня» законні вимоги Представника не виконало, тобто право потерпілого ОСОБА_1 на отримання публічної інформації не було поновлено.
За вказаних обставин ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину те, що він не виконав вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не надав відповіді на запит на інформацію та не надав запитуваної інформації, що кваліфіковано за частиною другою статті 212-3 КУпАП.
1.3. Окрім того, 30 липня 2026 року головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Захарчук І.А. складено протокол № 33 про притягнення директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 КУпАП з таких підстав.
Так, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із повторним запитом на інформацію № 0160605-3-І3, у якому просив надати інформацію про порядок транспортування маломобільних пацієнтів та осіб на кріслах колісних для надання стоматологічних послуг станом на 03.06.2026 до кабінетів стоматології; повідомити про порядок надання стоматологічних послуг маломобільним пацієнтам та особам на кріслах колісних станом на 03.06.2026; надати копії відповідних документів — порядку, регламенту, копії документа чи документів, якими затверджено згаданий порядок або регламент, зокрема наказів, розпоряджень, а також копію виписки з книги реєстрації наказів чи розпоряджень.
Відповіді заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
У межах провадження за скаргою на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом Представника направлено лист від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.06.2026 № 0160605-3-І3 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
КНП «Ладижинська міська лікарня» законні вимоги Представника не виконало, тобто право потерпілого ОСОБА_1 на отримання публічної інформації не було поновлено.
За вказаних обставин ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину те, що він не виконав вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не надав відповіді на запит на інформацію та не надав запитуваної інформації, що кваліфіковано за частиною другою статті 212-3 КУпАП.
1.4. Окрім того, 30 липня 2026 року головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Захарчук І.А. складено протокол № 34 про притягнення директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 КУпАП з таких підстав.
Так, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із повторним запитом на інформацію № 0160605-5-І3, у якому просив надати інформацію про кількість зареєстрованих письмових та усних звернень до Лікарні з боку мешканців Ладижинської територіальної громади щодо необхідності встановлення ліфта або підйомника для доступу маломобільних осіб та осіб з інвалідністю до стоматологічних кабінетів Лікарні за період з 01.01.2019 по 05.06.2026 із зазначенням інформації за роками.
Відповіді заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
У межах провадження за скаргою на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом Представника направлено лист від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 05.06.2026 № 0160605-5-І3 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
КНП «Ладижинська міська лікарня» законні вимоги Представника не виконало, тобто право потерпілого ОСОБА_1 на отримання публічної інформації не було поновлено.
За вказаних обставин ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину те, що він не виконав вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не надав відповіді на запит на інформацію та не надав запитуваної інформації, що кваліфіковано за частиною другою статті 212-3 КУпАП.
1.5. Окрім того, 28 липня 2026 року головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Захарчук І.А. складено протокол № 31 про притягнення директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 188-40 КУпАП з таких підстав.
Так, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160605-1-І3, у якому просив надати копії документів щодо відповідності будівлі стоматологічного відділення нормам інклюзивності, а саме актів обстеження, технічних звітів, сертифікатів, висновків експерта, відповідно до ДБН В.2.2-40:2018 та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики.
У разі віднесення цих відомостей до інформації з обмеженим доступом запитувач просив надати вичерпні роз`яснення щодо правових підстав, суб`єкта, часу та документів, на підставі яких було встановлено таке обмеження, або надати копії запитуваних документів із виключенням із них схем і планів територій та будівель закладу.
Відповіді заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
З метою всебічного з`ясування обставин до Лікарні за підписом Представника направлено лист від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит заявника від 05.06.2026 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», у строк до 08.07.2026.
У зв`язку з ненаданням підтверджувальних документів про розгляд запиту у встановлений строк Лікарні повторно направлено лист-нагадування від 13.07.2026 № 80617.4/С-44433.3/26/53 із вимогою надати відповідь на лист від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 у строк до 16.07.2026.
У встановлений строк КНП «Ладижинська міська лікарня» законні вимоги Представника не виконало, а саме не надало у строк до 08.07.2026 відповідних пояснень згідно з пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».
За вказаних обставин ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину невиконання законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме ненадання у встановлений строк пояснень стосовно фактичних і правових підстав дій та рішень КНП «Ладижинська міська лікарня», що кваліфіковано за статтею 188-40 КУпАП.
1.6. Окрім того, 30 липня 2026 року головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Захарчук І.А. складено протокол № 35 про притягнення директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 188-40 КУпАП з таких підстав.
Так, 04 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160604-1-І3, у якому просив надати інформацію про повний розмір та помісячну розшифровку заробітної плати директора Лікарні, його заступників та головного бухгалтера за період з 01.01.2022 по 01.06.2026.
Крім того, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160605-5-І3 щодо надання структурованої інформації за період з 01.01.2019 по 05.06.2026 про кількість зареєстрованих письмових та усних звернень мешканців громади стосовно необхідності встановлення ліфта або підйомника для доступу маломобільних осіб до стоматологічних кабінетів.
Також ОСОБА_1 повторно звернувся 05 червня 2026 року із запитом на інформацію № 0160605-3-І3 щодо надання інформації та копій документів про порядок транспортування маломобільних пацієнтів та осіб на кріслах колісних до стоматологічних кабінетів Лікарні.
Відповіді на зазначені запити заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
З метою всебічного з`ясування обставин до Лікарні за підписом Представника направлено лист від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 із роз`ясненнями вимог чинного законодавства та вимогою надати у строк до 10.07.2026 пояснення щодо розгляду зазначених інформаційних запитів у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
У встановлений строк КНП «Ладижинська міська лікарня» законні вимоги Представника не виконало, а саме не надало у строк до 10.07.2026 відповідних пояснень згідно з пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».
За вказаних обставин ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину невиконання законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме ненадання у встановлений строк пояснень стосовно фактичних і правових підстав дій та рішень КНП «Ладижинська міська лікарня», що кваліфіковано за статтею 188-40 КУпАП.
1.7. Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 31.08.2026 матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення зазначених адміністративних правопорушень об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер 135/1348/26.
2. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні
2.1. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 .
На виклик суду ОСОБА_2 не з`явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Водночас він подав до суду письмові заяви щодо кожного з протоколів, у яких просив розглянути справи за його відсутності.
Одночасно з поданими заявами ОСОБА_2 подав щодо кожного з протоколів письмові заперечення з доказами, у яких вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав у повному обсязі та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Отже, суд ужив належних і достатніх заходів для повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи та забезпечення йому можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права.
Особи, які беруть участь у судовому провадженні, повинні сумлінно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти належну зацікавленість у перебігу розгляду справи та виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на належне повідомлення ОСОБА_2 , наявність його клопотань про розгляд справи за відсутності, а також поданих ним письмових пояснень із викладенням своєї позиції, беручи до уваги необхідність забезпечення своєчасного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що, заперечуючи свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень за частиною другою статті 212-3 КУпАП, які полягають у ненаданні відповіді на запити на інформацію та ненаданні інформації, він посилається на таке.
На думку ОСОБА_2 , зазначені правопорушення є однотипними за своєю суттю, однак відрізняються змістом письмових запитів на отримання публічної інформації та датами їх надсилання. Він зазначає, що на дати вчинення правопорушень, визначені у протоколах як 10 та 11 червня 2026 року, перебував у закордонному відрядженні в місті Коло Республіки Польща, а саме у період з 06 по 21 червня 2026 року.
Водночас три із чотирьох запитів ОСОБА_1 від 05 червня 2026 року, а саме № 0160605-1-І3, № 0160605-3-І3 та № 0160605-5-І3, надійшли на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» у п`ятницю, 05 червня 2026 року, о 18 годині 46 хвилин, тобто у позаробочий час. З огляду на це ОСОБА_2 вважає, що строк їх розгляду розпочався наступного робочого дня — 08 червня 2026 року — та сплив 12 червня 2026 року, тобто до дня, який у протоколах визначено як дату вчинення правопорушення, — 13 червня 2026 року, коли він перебував у відрядженні.
На період відрядження обов`язки директора було офіційно покладено на медичного директора ОСОБА_4 . У зв`язку із цим ОСОБА_2 вказує, що не мав фізичної та юридичної можливості особисто розглянути зазначені запити.
Стосовно запиту ОСОБА_1 № 0160604-1-І3 від 04 червня 2026 року ОСОБА_2 зазначає, що він надійшов на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 04 червня 2026 року о 21 годині 38 хвилин, тобто у позаробочий час. Наступного робочого дня, 05 червня 2026 року, він ознайомився із зазначеним запитом та передав його для подальшого опрацювання. На його думку, строк розгляду цього запиту розпочався 05 червня 2026 року та, за його розрахунком, сплив під час його відсутності — 11 червня 2026 року.
Загалом, обґрунтовуючи свою невинуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212-3 КУпАП, ОСОБА_2 зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів його особистої винної бездіяльності, а протоколи не підтверджують усіх обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 212-3 КУпАП.
Щодо інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених статтею 188-40 КУпАП, які, за змістом протоколів, полягають у невиконанні законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, зокрема у ненаданні пояснень стосовно фактичних і правових підстав дій та рішень КНП «Ладижинська міська лікарня» щодо розгляду інформаційних запитів заявника, ОСОБА_2 зазначає таке.
Щодо протоколу № 31 від 28.07.2026 ОСОБА_2 звертає увагу, що у ньому відсутні: посадова інструкція директора; наказ про покладення саме на ОСОБА_2 обов`язку особисто надати відповідь на запит; докази того, що саме він отримав відповідні документи та свідомо відмовився від їх виконання; докази того, що саме він прийняв рішення не розглядати запит; докази умисного невиконання ним вимог Представника.
На його думку, у протоколі відсутній належний причинно-наслідковий зв`язок між направленням листів Представника, діями або бездіяльністю адміністрації Лікарні, особистими діями чи бездіяльністю ОСОБА_2 та настанням складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_2 також звертає увагу, що сам протокол містить відомості про його неприбуття для надання пояснень у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці, про що Представнику стало відомо з листа Лікарні від 24.07.2026 № 1552. На його думку, ця обставина має значення для оцінки можливості особи своєчасно здійснювати відповідні управлінські дії.
Водночас, на думку ОСОБА_2 , відсутність директора на роботі не була спростована та не досліджена особою, яка складала протокол. Навпаки, протокол не містить доказів того, що в період, коли настав визначений Представником строк виконання вимоги, ОСОБА_2 фактично здійснював повноваження на робочому місці та мав реальну можливість особисто виконати відповідну вимогу.
Підсумовуючи свою позицію щодо обставин, викладених у протоколі № 31 від 28.07.2026, ОСОБА_2 вважає, що не доведено: конкретної законної вимоги, адресованої саме йому; факту її особистого отримання та невиконання; його особистої вини; об`єктивної сторони правопорушення; часу вчинення правопорушення, оскільки протокол, на його думку, містить внутрішню суперечність щодо дати 08.07.2026 та строку виконання вимоги до 16.07.2026.
Щодо протоколу № 35 від 30.07.2026 ОСОБА_2 звертає увагу, що він містить неузгодженість щодо дати вчинення правопорушення та дати виявлення особи. Зокрема, у ньому зазначено, що правопорушення вчинено 10.07.2026, а особу, яка його вчинила, виявлено 28.07.2026.
На його думку, за таких обставин орган, який склав протокол, був зобов`язаний належним чином обґрунтувати, чому саме 10.07.2026 визначено датою вчинення правопорушення; який конкретно обов`язок підлягав виконанню станом на цю дату; який строк виконання вимоги було встановлено; а також на підставі яких доказів зроблено висновок, що саме ОСОБА_2 є особою, винною у вчиненні цього правопорушення.
Водночас, за твердженням ОСОБА_2 , протокол не містить належної конкретизації зазначених обставин, що, на його думку, свідчить про нечіткість фабули протоколу та недоведеність персонального суб`єкта адміністративної відповідальності.
ОСОБА_2 також звертає увагу, що після визначеної у протоколі дати правопорушення — 10.07.2026 — від Лікарні надійшов лист від 24.07.2026 № 1552, підписаний медичним директором ОСОБА_5 , оскільки він, як директор, у період з 20.07.2026 по 02.08.2026 перебував у щорічній відпустці.
На думку ОСОБА_2 , матеріали справи підтверджують, що реагування від імені закладу здійснювалося іншою посадовою особою, що додатково ставить під сумнів належне встановлення персонального суб`єкта адміністративної відповідальності саме щодо нього.
Підсумовуючи свою позицію щодо обставин, викладених у протоколі № 35 від 30.07.2026, ОСОБА_2 вважає, що не доведено: конкретної законної вимоги Представника, невиконання якої ставиться йому у вину; того, що саме він був адресатом конкретного обов`язку, який підлягав виконанню; його особистої бездіяльності; його вини.
Також, на думку ОСОБА_2 , не спростовано факту надання Лікарнею письмової відповіді Представнику; не обґрунтовано, чому відповідь від 24.07.2026 № 1552 не є належним реагуванням на звернення Представника; не обґрунтовано дату вчинення правопорушення — 10.07.2026; не усунуто суперечність між датою нібито вчинення правопорушення та датою виявлення особи — 28.07.2026.
Загалом ОСОБА_2 акцентує увагу на тому, що на момент складання протоколів він, згідно з наказом № 369/в від 01.07.2026, перебував у щорічній основній відпустці, а саме з 20 липня по 02 серпня 2026 року, а тому не міг з`явитися до Представника та особисто виконати вимоги.
Водночас ОСОБА_2 зазначає, що листи Представника були адресовані КНП «Ладижинська міська лікарня» як юридичній особі, а не йому особисто. Відповідь від 24 липня 2026 року № 1552, за його твердженням, готувалася адміністрацією Лікарні та була підписана медичним директором Олександром Третяковим, що, на його думку, виключає його персональну вину.
Окрім того, ОСОБА_2 акцентує увагу на необхідності дотримання безпеки об`єкта критичної інфраструктури. Він зазначає, що КНП «Ладижинська міська лікарня» є об`єктом критичної інфраструктури та стратегічним об`єктом, де лікуються і проходять реабілітацію військовослужбовці.
У зв`язку із цим, за твердженням ОСОБА_2 , масові запити ОСОБА_1 , надіслані без кваліфікованого електронного підпису та з анонімних електронних адрес у період воєнного стану, розцінювалися адміністрацією як загроза кібербезпеці та сприймалися як інформаційна атака. У зв`язку з цим КНП «Ладижинська міська лікарня» офіційно зверталося до Служби безпеки України та Кіберполіції для перевірки особи заявника, а Кіберполіція, за твердженням ОСОБА_2 , підтвердила неможливість її встановлення.
2.2. Позиція потерпілого ОСОБА_1 .
Потерпілий ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги протоколів та навів доводи на спростування письмових заперечень ОСОБА_2 .
Щодо вимоги про накладення кваліфікованого електронного підпису ОСОБА_1 зазначив, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» є спеціальним законом і не встановлює обов`язку щодо накладення КЕП на запити на інформацію.
За твердженням потерпілого, його запити надсилалися електронною поштою, були власноруч підписані та відскановані, що, на його думку, відповідає вимогам закону. Водночас первинні запити, на які КНП «Ладижинська міська лікарня» надало відповіді, також не містили кваліфікованого електронного підпису.
Потерпілий звернув увагу на лист КНП «Ладижинська міська лікарня» до Кіберполіції, у якому, на його думку, зафіксовано прямий умисел керівництва Лікарні ігнорувати його законні вимоги щодо доступу до інформації.
Щодо посилань розпорядника інформації на воєнний стан та критичну інфраструктуру ОСОБА_1 наголосив, що закон зобов`язує розпорядника обмежити доступ лише до конфіденційної інформації, зокрема до схем чи планів будівлі, але надати іншу частину документа, а не повністю відмовляти у наданні інформації.
Крім того, потерпілий зазначив, що Представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини визнали запитувану ним інформацію такою, що становить суспільний інтерес.
ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свою невинуватість перебуванням у відрядженні та відпустці, свідомо маніпулює цими обставинами, оскільки, за твердженням потерпілого, він повернувся з відрядження до Польщі на шість днів раніше — 15 червня 2026 року, а не 21 червня 2026 року.
За твердженням ОСОБА_1 , у період з 15 червня 2026 року до виходу у відпустку 20 липня 2026 року директор перебував на робочому місці, особисто вів листування та подавав заяви до Служби безпеки України, проте свідомо не надавав відповідей на його інформаційні запити.
Потерпілий також вважає, що навіть під час відрядження директор ОСОБА_2 мав забезпечити безперебійну роботу установи та належний розгляд пошти медичним директором ОСОБА_5 .
Загалом причиною, яка спонукала потерпілого до подання зазначених інформаційних запитів до КНП «Ладижинська міська лікарня», була необхідність висвітлення проблеми соціального характеру, а саме забезпечення належного доступу маломобільних пацієнтів до медичних послуг.
ОСОБА_1 зазначив, що стоматологічні кабінети Лікарні розташовані на другому поверсі окремої будівлі 1939 року побудови, у якій відсутні ліфт або підйомник. Водночас, за твердженням потерпілого, Лікарня отримала понад 4 мільйони гривень фінансування від НСЗУ, подавши документи про повну безбар`єрність, хоча фактично маломобільні пацієнти змушені самостійно підійматися на другий поверх.
3. Встановлені судом обставини, оцінка доказів та правова кваліфікація дій
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, з`ясувавши позиції учасників провадження, викладені, зокрема, у письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та заслухавши пояснення потерпілого, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, тобто умисна або необережна, дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, установлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів і зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких орган або посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Водночас обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган або посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна ця особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Відтак оцінці підлягає кожний доказ окремо та всі зібрані докази у сукупності. За результатами такої оцінки суд має зробити обґрунтований висновок щодо належності, допустимості, достовірності й достатності фактичних даних, що містяться у доказах та мають значення для правильного вирішення справи.
3.1. Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за частиною другою статті 212-3 КУпАП
За змістом протоколів про адміністративні правопорушення № 30 від 28.07.2026 та №№ 32–34 від 30.07.2026 ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину невиконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме ненадання відповідей на запити на інформацію та ненадання запитуваної інформації, що кваліфіковано за частиною другою статті 212-3 КУпАП.
Дослідивши зміст зазначених протоколів, додані до них документи, а також документи, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_2 , суд установив таке.
04 червня 2026 року ОСОБА_1 шляхом надсилання на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» — Lad_ml@ukr.net — звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» із запитом на інформацію № 0160604-1-І3, у якому просив надати інформацію про повний розмір заробітної плати, помісячно нарахованої та виплаченої директору Лікарні, заступникам директора Лікарні та головному бухгалтеру Лікарні, а також помісячну розшифровку зазначених заробітних плат.
Зазначений запит доставлено на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 04 червня 2026 року о 21 годині 38 хвилин, що підтверджується копією скріншота електронного листа.
05 червня 2026 року ОСОБА_1 аналогічним способом звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160605-1-І3, у якому просив надати копії документів щодо відповідності будівлі стоматологічного відділення нормам інклюзивності, а саме актів обстеження, технічних звітів, сертифікатів, висновків експерта, відповідно до ДБН В.2.2-40:2018 та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики.
У разі віднесення зазначених відомостей до інформації з обмеженим доступом запитувач просив надати вичерпні роз`яснення щодо правових підстав, суб`єкта, часу та документів, на підставі яких було встановлено таке обмеження, або надати копії запитуваних документів із виключенням із них схем і планів територій та будівель закладу.
Зазначений запит доставлено на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 05 червня 2026 року о 18 годині 46 хвилин, що підтверджується копією скріншота електронного листа.
Цього ж дня, 05 червня 2026 року, ОСОБА_1 аналогічним способом звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із повторним запитом на інформацію № 0160605-3-І3, у якому просив надати інформацію про порядок транспортування маломобільних пацієнтів та осіб на кріслах колісних для надання стоматологічних послуг станом на 03.06.2026 до кабінетів стоматології; повідомити про порядок надання стоматологічних послуг маломобільним пацієнтам та особам на кріслах колісних станом на 03.06.2026; надати копії відповідних документів, зокрема порядку, регламенту, документа або документів, якими затверджено згаданий порядок чи регламент, а саме наказів, розпоряджень, а також копію виписки з книги реєстрації наказів чи розпоряджень.
Зазначений запит доставлено на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 05 червня 2026 року о 21 годині 45 хвилин, що підтверджується копією скріншота електронного листа.
Цього ж дня, 05 червня 2026 року, ОСОБА_1 аналогічним способом звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із повторним запитом на інформацію № 0160605-5-І3, у якому просив надати інформацію про кількість зареєстрованих письмових та усних звернень до Лікарні з боку мешканців Ладижинської територіальної громади щодо необхідності встановлення ліфта або підйомника для забезпечення доступу маломобільних осіб та осіб з інвалідністю до стоматологічних кабінетів Лікарні за період з 01.01.2019 по 05.06.2026 із зазначенням інформації за роками.
Зазначений запит доставлено на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 05 червня 2026 року о 18 годині 46 хвилин, що підтверджується копією скріншота електронного листа.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі — Закон № 2939-VI) публічна інформація — це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, яка була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень чи інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» під час вирішення питання про віднесення до публічної інформації відомостей про медичні послуги, що надаються державними та комунальними закладами охорони здоров`я, необхідно враховувати, що мережа державних і комунальних закладів охорони здоров`я формується з урахуванням потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідності забезпечення належної якості такого обслуговування, його своєчасності, доступності для громадян та ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів відповідно до частини третьої статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я.
Медичне обслуговування є основним видом діяльності державних і комунальних закладів охорони здоров`я, а інформація щодо його здійснення є публічною, оскільки становить суспільний інтерес.
Водночас необхідно враховувати, що державні та комунальні заклади охорони здоров`я є суб`єктами господарювання, на яких поширюється вимога пункту 4 частини другої статті 13 Закону № 2939-VI щодо віднесення до публічної інформації відомостей про їхню діяльність, які становлять суспільний інтерес.
Перелік розпорядників публічної інформації визначено у статті 13 Закону № 2939-VI. Кожен розпорядник є розпорядником лише щодо тієї інформації, якою він володіє відповідно до покладених на нього законом повноважень та здійснюваної діяльності.
Отже, КНП «Ладижинська міська лікарня» є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, структури, принципів формування та розміру оплати праці, винагороди і додаткового блага директора, заступників директора та головного бухгалтера Лікарні, а також іншої інформації, що становить суспільний інтерес і перебуває у його володінні.
Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону № 2939-VI не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більш як 50 відсотків акцій, часток або паїв прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді.
Наведені положення узгоджуються зі статтею 5 Закону України «Про захист персональних даних», відповідно до якої не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання фізичною особою у будь-якій формі бюджетних коштів, державного чи комунального майна, а також про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди і додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону № 2939-VI.
Відповідно до статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну й повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації й оновлювати оприлюднену інформацію.
Запитувана потерпілим ОСОБА_1 інформація про фізичну доступність закладу охорони здоров`я та його приміщень, безпеку будівель, дотримання ліцензійних умов, а також щодо обліку звернень громадян стосовно забезпечення безперешкодного доступу маломобільних груп населення й осіб з інвалідністю до приміщень закладу, зокрема до стоматологічних кабінетів, становить суспільний інтерес.
КНП “Ладижинська міська лікарня” як заклад, що здійснює медичну практику та на адресу якого були подані відповідні запити, є розпорядником інформації у межах документів і відомостей, що перебувають у його володінні. У разі відсутності у володінні розпорядника окремого запитуваного документа він був зобов`язаний надати запитувачу відповідь у порядку та строки, визначені Законом № 2939-VI, із зазначенням відповідних обставин.
Водночас інформація щодо розміру грошових виплат та/або заробітної плати, з урахуванням усіх без винятку нарахованих доплат, директору, його заступникам та головному бухгалтеру є відкритою у розумінні Закону № 2939-VI.
Отже, матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що вся запитувана ОСОБА_1 інформація належала до конфіденційної, таємної чи службової інформації у розумінні частини першої статті 6 Закону № 2939-VI. Наявність у запитуваних документах окремих відомостей з обмеженим доступом не звільняла КНП «Ладижинська міська лікарня» від обов`язку розглянути запити у порядку, визначеному законом, та надати відкриту частину інформації або належно мотивовану відповідь щодо обмеження доступу до конкретних відомостей.
Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами.
Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації зобов`язані керуватися цим Законом.
Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію — це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що перебуває у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій або іншій формі, зокрема поштою, факсом, телефоном чи електронною поштою, на вибір запитувача. Письмовий запит подається у довільній формі.
Запит на інформацію має містити: ім`я або найменування запитувача, поштову чи електронну адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо він є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо це відомо запитувачу; підпис і дату — за умови подання запиту у письмовій формі.
Суд звертає увагу, що зазначені вище чотири запити ОСОБА_1 від 04.06.2026 та 05.06.2026 за своєю формою відповідали вимогам Закону № 2939-VI, оскільки містили ім`я запитувача, адресу електронної пошти, а також загальний опис інформації, вид, назву, реквізити та зміст документів, щодо яких було зроблено запит.
Запити складено ОСОБА_1 у письмовій формі, вони містили його підпис, були відскановані та надіслані електронною поштою у форматі PDF.
Водночас Закон № 2939-VI не встановлює вимоги щодо обов`язковості накладення кваліфікованого електронного підпису на запити, що подаються електронною поштою.
За таких обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 , звернувшись із відповідними запитами до комунального закладу охорони здоров`я в порядку, передбаченому Законом № 2939-VI, реалізував своє законне право на доступ до публічної інформації та правомірно розраховував на її отримання у встановлений законом строк.
Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня його отримання.
Частиною четвертою статті 20 Закону № 2939-VI передбачено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів із обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник повідомляє запитувача у письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Суд зазначає, що загальний строк розгляду запиту на інформацію становить п`ять робочих днів з дня його отримання. У разі надсилання запиту в позаробочий час, у вихідний або святковий день перший наступний робочий день є днем його отримання. Аналогічні роз`яснення містяться також на офіційному вебсайті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
У цій справі суд вважає слушними зауваження ОСОБА_2 щодо неправильного визначення у протоколах кінцевої дати надання відповідей на запити ОСОБА_1 від 05.06.2026, а отже, і дати можливого вчинення правопорушень за цими запитами.
На підтвердження дати та часу надходження запитів від 05.06.2026 до матеріалів справи долучено скріншоти електронної пошти, з яких вбачається, що вони надійшли на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 05.06.2026 після 18 години, тобто у п`ятницю та у позаробочий час.
У протоколах щодо цих запитів кінцевою датою надання відповіді визначено 10.06.2026, а датою вчинення правопорушення — 11.06.2026. Однак за встановлених обставин днем отримання запитів є перший наступний робочий день — 08.06.2026. Відповідно, передбачений частиною першою статті 20 Закону № 2939-VI п`ятиденний робочий строк для надання відповіді спливав 12.06.2026, а датою можливого вчинення правопорушень є 13.06.2026.
Водночас у встановлені законом строки відповіді на запит від 04.06.2026 та на запити від 05.06.2026 ОСОБА_1 не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
У межах провадження за скаргою на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області направлено листи від 19.06.2026 № 69661.4/С-44433.3/26/53, від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 та від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційні запити ОСОБА_1 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
За таких обставин суд констатує, що факт порушення КНП «Ладижинська міська лікарня» права потерпілого ОСОБА_1 на отримання публічної інформації, яке полягало у ненаданні відповідей на його запити та ненаданні запитуваної інформації, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.
Диспозиція частини другої статті 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації чи надання недостовірної інформації.
Із протоколів про адміністративне правопорушення № 30 від 28.07.2026 та №№ 32–34 від 30.07.2026 вбачається, що ОСОБА_2 як керівника КНП «Ладижинська міська лікарня» пропонується притягнути до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 КУпАП, тобто за порушення права на інформацію за викладених вище обставин.
З наданих ОСОБА_2 документів, а саме розпорядження секретаря Ладижинської міської ради № 83/к від 03.06.2026 про відрядження делегації до міста Коло Республіки Польща, наказу директора КНП «Ладижинська міська лікарня» № 238 від 03.06.2026 про відрядження директора за кордон та копії листа ГЦОСІ ДПС України № 19.4.1/К-32149/33623 від 06.07.2026, вбачається, що директора КНП «Ладижинська міська лікарня» було відряджено до міста Коло Республіки Польща у період з 06 по 21 червня 2026 року.
На період відрядження обов`язки директора КНП «Ладижинська міська лікарня» було покладено на медичного директора ОСОБА_4 .
Як на підставу своєї невинуватості за епізодами притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 КУпАП ОСОБА_2 посилається на те, що на період відрядження обов`язки директора було офіційно покладено на медичного директора ОСОБА_4 , а тому він не мав фізичної та юридичної можливості особисто розглянути зазначені запити.
Вирішуючи питання, чи був ОСОБА_2 належним суб`єктом адміністративної відповідальності у кожному з наведених епізодів, тобто чи мав він конкретний обов`язок забезпечити розгляд відповідних запитів та чи не виконав такого обов`язку, суд виходить із такого.
Інкриміновані ОСОБА_2 адміністративні правопорушення за частиною другою статті 212-3 КУпАП є однотипними за своєю суттю, оскільки полягають у ненаданні відповідей на запити на інформацію та ненаданні інформації. Водночас вони відрізняються змістом письмових запитів, датою їх надходження розпоряднику інформації та датою спливу встановлених законом строків для надання відповіді.
Запит № 0160604-1-І3 від 04.06.2026, обставини якого викладено у протоколі № 32 від 30.07.2026, доставлено на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 04.06.2026 о 21 годині 38 хвилин, тобто у позаробочий час. Отже, днем його отримання є наступний робочий день — 05.06.2026.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 05.06.2026 він особисто ознайомився із зазначеним запитом та передав його іншій особі для подальшого виконання. Водночас жодних доказів на підтвердження передачі цього запиту конкретній особі для його подальшого розгляду та виконання ОСОБА_2 не надав.
За таких обставин перебування ОСОБА_2 у відрядженні в період з 06.06.2026 по 21.06.2026 не звільняє його від персональної відповідальності за порушення права ОСОБА_1 на отримання публічної інформації за запитом № 0160604-1-І3 від 04.06.2026.
ОСОБА_2 , який, за власними поясненнями, 05.06.2026, тобто у робочий час і до початку відрядження, особисто ознайомився із зазначеним запитом, не забезпечив належної організації його розгляду та виконання до вибуття у відрядження. Зокрема, він не підтвердив доказами визначення конкретного виконавця, фактичної передачі йому запиту для подальшого виконання та повідомлення про обов`язок надати відповідь у строк, установлений законодавством.
Унаслідок цього запитувачеві не було надано відповіді на запит № 0160604-1-І3 від 04.06.2026 щодо публічної інформації, чим порушено вимоги статті 20 Закону № 2939-VI. Доказів протилежного ОСОБА_2 не надав.
За таких обставин суд доходить висновку, що директор КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 не виконав вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме не забезпечив надання відповіді на запит на інформацію № 0160604-1-І3 від 04.06.2026 та надання запитуваної інформації. Отже, за обставин, викладених у протоколі № 32 від 30.07.2026, він учинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 212-3 КУпАП.
Вирішуючи питання щодо належного суб`єкта відповідальності за ненадання відповідей на запити від 05.06.2026 № 0160605-1-І3, № 0160605-3-І3 та № 0160605-5-І3, обставини яких викладено у протоколах № 30 від 28.07.2026 та №№ 33–34 від 30.07.2026, суд виходить із такого.
Як установлено вище, зазначені запити доставлено на офіційну електронну адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» 05.06.2026 у позаробочий час. Отже, днем їх отримання є наступний робочий день — 08.06.2026.
У період з 06 по 21 червня 2026 року, тобто у період надходження до КНП «Ладижинська міська лікарня» зазначених запитів та спливу строку для надання відповідей на них, ОСОБА_2 перебував за межами України у службовому відрядженні. На цей період його обов`язки у встановленому порядку були покладені на медичного директора ОСОБА_4 .
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що у період, коли виник та сплив обов`язок надати відповіді на запити від 05.06.2026, саме ОСОБА_2 був посадовою особою, на яку покладено обов`язок безпосередньо забезпечити їх розгляд, або що він умисно чи з необережності перешкоджав їх виконанню особою, яка в цей період виконувала обов`язки директора.
Доводи потерпілого про повернення ОСОБА_2 з відрядження 15.06.2026 не впливають на цей висновок. Навіть у разі підтвердження цієї обставини строк для надання відповідей на запити від 05.06.2026, визначений судом до 12.06.2026 включно, сплинув до зазначеної потерпілим дати повернення.
Обставини перебування ОСОБА_2 у відрядженні, покладення його обов`язків на медичного директора та визначення персонального суб`єкта відповідальності за ненадання відповідей на запити від 05.06.2026 не були належним чином з`ясовані особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення № 30, № 33 та № 34.
За таких обставин докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212-3 КУпАП, за обставинами, викладеними у протоколах № 30 від 28.07.2026 та №№ 33–34 від 30.07.2026, відсутні.
Фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи мають тлумачитися на її користь. Зазначене унеможливлює ухвалення постанови про визнання ОСОБА_2 винуватим за вказаними трьома епізодами.
Такий підхід узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою доказування має ґрунтуватися на сукупності ознак або неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Якщо такі ознаки відсутні, винуватість особи не може бути доведена поза розумним сумнівом — пункт 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) із посиланням на пункт 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avєar v. Turkey).
Згідно з позицією ЄСПЛ, розумний сумнів — це сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого і зваженого розгляду усіх належних і допустимих доказів або їх відсутності та є таким, що змусив би особу утриматися від ухвалення рішення у питаннях, які мають для неї найбільше значення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене дані, що містяться у протоколах № 30 від 28.07.2026 та №№ 33–34 від 30.07.2026, не можуть бути покладені в основу судового рішення. Отже, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212-3 КУпАП.
3.2. Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2  за статтею 188-40 КУпАП
За змістом протоколів про адміністративні правопорушення № 31 від 28.07.2026 та № 35 від 30.07.2026 ОСОБА_2 як директору КНП «Ладижинська міська лікарня» ставиться в провину невиконання законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме ненадання пояснень стосовно фактичних і правових підстав дій та рішень КНП «Ладижинська міська лікарня», що кваліфіковано за статтею 188-40 КУпАП.
Дослідивши зміст зазначених протоколів, додані до них документи, а також документи, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_2 , суд установив таке.
04 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160604-1-І3, у якому просив надати інформацію про повний розмір та помісячну розшифровку заробітної плати директора Лікарні, його заступників та головного бухгалтера за період з 01.01.2022 по 01.06.2026.
Крім того, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160605-5-І3 щодо надання структурованої інформації за період з 01.01.2019 по 05.06.2026 про кількість зареєстрованих письмових та усних звернень мешканців громади стосовно необхідності встановлення ліфта або підйомника для доступу маломобільних осіб до стоматологічних кабінетів.
Також 05 червня 2026 року ОСОБА_1 повторно звернувся із запитом на інформацію № 0160605-3-І3 щодо надання інформації та копій документів про порядок транспортування маломобільних пацієнтів та осіб на кріслах колісних до стоматологічних кабінетів Лікарні.
Відповіді на зазначені запити заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
З метою всебічного з`ясування обставин Представник направив на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» лист від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 із роз`ясненнями вимог чинного законодавства та вимогою надати у строк до 10.07.2026 пояснення щодо розгляду зазначених інформаційних запитів у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
У встановлений строк КНП «Ладижинська міська лікарня» законну вимогу Представника не виконало, а саме не надало до 10.07.2026 відповідних пояснень згідно з пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».
Окрім того, 05 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом на інформацію № 0160605-1-І3, у якому просив надати копії документів щодо відповідності будівлі стоматологічного відділення нормам інклюзивності, а саме актів обстеження, технічних звітів, сертифікатів, висновків експерта, відповідно до ДБН В.2.2-40:2018 та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики.
У разі віднесення зазначених відомостей до інформації з обмеженим доступом запитувач просив надати вичерпні роз`яснення щодо правових підстав, суб`єкта, часу та документів, на підставі яких було встановлено таке обмеження, або надати копії запитуваних документів із виключенням із них схем і планів територій та будівель закладу.
Відповіді на зазначений запит заявник не отримав, у зв`язку з чим звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою про порушення права на отримання інформації.
З метою всебічного з`ясування обставин Представник направив на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня» лист від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 із детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит заявника від 05.06.2026 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», у строк до 08.07.2026.
У встановлений строк КНП «Ладижинська міська лікарня» законну вимогу Представника не виконало, а саме не надало до 08.07.2026 відповідних пояснень згідно з пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».
У зв`язку з ненаданням у встановлений строк підтверджувальних документів щодо розгляду запиту Представник направив КНП «Ладижинська міська лікарня» лист-нагадування від 13.07.2026 № 80617.4/С-44433.3/26/53, яким запропонував надати відповідь на лист від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 у строк до 16.07.2026.
Суд звертає увагу, що лист від 13.07.2026 № 80617.4/С-44433.3/26/53 не встановлював нового самостійного обов`язку, а був листом-нагадуванням про необхідність виконання вимоги, викладеної у листі Представника від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53, яка не була виконана у первісно встановлений строк до 08.07.2026. Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі № 31 від 28.07.2026, полягає у невиконанні вимоги Представника від 30.06.2026 у строк до 08.07.2026.
Адміністративна відповідальність за статтею 188-40 КУпАП настає за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.
Статтею 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» установлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема:  1) забезпечувати доступ до матеріалів і документів, у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом;  2) надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень;  3) розглядати пропозиції Уповноваженого щодо поліпшення їх діяльності у сфері захисту прав і свобод людини і громадянина та у місячний строк з дня одержання пропозицій надавати вмотивовану письмову відповідь на них.  
Відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.
Згідно з пунктом 8-1 частини першої статті 255 КУпАП уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені статтею 188-40 КУпАП (невиконання законних вимог).
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 188-40 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про наявність у його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.
Зокрема, такими доказами є дані, зафіксовані:
1.у протоколі про адміністративне правопорушення № 31 від 28.07.2026 та у протоколі про адміністративне правопорушення № 35 від 30.07.2026;
2.у запитах ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації, адресованих КНП «Ладижинська міська лікарня»: № 0160604-1-І3 від 04.06.2026, № 0160605-5-І3 від 05.06.2026, № 0160605-3-І3 від 05.06.2026 та № 0160605-1-І3 від 05.06.2026;
3.у відповіді КНП «Ладижинська міська лікарня» від 05.06.2026 № 1143, адресованій ОСОБА_1 на його запит на доступ до публічної інформації № 0160603-2-І3 від 03.06.2026, з якої вбачається, що відповідний запит задоволено частково, а інформацію надано не в повному обсязі;
4.у заяві ОСОБА_1 про порушення права на отримання публічної інформації, адресованій Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, № 0160617-4-ОМБ;
5.у листах КНП «Ладижинська міська лікарня» від 25.06.2026 № 1283, адресованих Кіберполіції та Управлінню Служби безпеки України у Вінницькій області, з проханням перевірити особу ОСОБА_1 ;
6.у листі КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом директора ОСОБА_2 від 29.06.2026 № 1328, адресованому Представнику, з інформацією щодо надання відповідей на запити ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації;
7.у листі Представника від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53, адресованому КНП «Ладижинська міська лікарня», з детальними роз`ясненнями та вимогою розглянути інформаційний запит заявника від 05.06.2026 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», у строк до 08.07.2026;
8.у листі Представника від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53, адресованому КНП «Ладижинська міська лікарня», з роз`ясненнями вимог чинного законодавства та вимогою надати у строк до 10.07.2026 пояснення щодо розгляду інформаційних запитів у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації»;
9.у листі Представника від 13.07.2026 № 80617.4/С-44433.3/26/53, адресованому КНП «Ладижинська міська лікарня», з вимогою у строк до 16.07.2026 надати відповідь на лист від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53;
10.у листах Представника від 17.07.2026 № 13614.2/С-44433.3/26/26/53 та від 20.07.2026 № 13653.2/С-48770.3/26/26/53, якими директора КНП «Ладижинська міська лікарня» поінформовано про складення щодо нього протоколів за статтями 212-3 та 188-40 КУпАП і запропоновано з`явитися до Представника для надання особистих пояснень; при цьому особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України;
11.у листі КНП «Ладижинська міська лікарня» за підписом медичного директора Олександра Третякова від 24.07.2026 № 1552, адресованому Представнику, у відповідь на листи Представника від 17.07.2026 та 20.07.2026, яким надано інформацію щодо відповідей на запити ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації, а також зазначено про неможливість прибуття директора Клименка В.М. для надання пояснень у зв`язку з його перебуванням у щорічній відпустці;
12.у скріншотах електронної пошти, які підтверджують надсилання запитів Скідана С.С. та листів Представника до КНП «Ладижинська міська лікарня».
Суд оцінює наведені докази в сукупності та виходить із того, що листи Представника від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 та від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53 містили конкретні законні вимоги, ґрунтувалися на положеннях статті 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та були направлені на адресу КНП «Ладижинська міська лікарня».
Матеріали справи підтверджують надходження зазначених листів до КНП «Ладижинська міська лікарня». На момент їх надходження та у межах установлених строків їх виконання — до 08.07.2026 та до 10.07.2026 відповідно — ОСОБА_2 виконував обов`язки директора КНП «Ладижинська міська лікарня», оскільки щорічна основна відпустка, згідно з наказом № 369/в від 01.07.2026, тривала з 20.07.2026 по 02.08.2026.
Листи Представника адресовано юридичній особі — КНП «Ладижинська міська лікарня». Проте це не виключає персональної відповідальності ОСОБА_2 як директора, оскільки у спірний період він був керівником підприємства, здійснював повноваження посадової особи та був обізнаний із питанням розгляду запитів ОСОБА_1 , що, зокрема, підтверджується листом КНП «Ладижинська міська лікарня» від 29.06.2026 № 1328, підписаним ОСОБА_2 та адресованим Представнику. Доказів покладення у зазначений період на іншу посадову особу обов`язку організувати виконання вимог Представника матеріали, надані суду, не містять.
Матеріали справи також не містять даних про існування об`єктивних перешкод, які унеможливлювали для ОСОБА_2 організацію виконання законних вимог Представника у строки до 08.07.2026 та до 10.07.2026.
Посилання ОСОБА_2 на перебування у щорічній відпустці та на лист КНП «Ладижинська міська лікарня» від 24.07.2026 № 1552 не спростовують установлених обставин. Відпустка Клименка В.М. розпочалася 20.07.2026, тобто після спливу строків виконання вимог Представника. Зазначений лист був складений після спливу встановлених строків та у відповідь на листи Представника від 17.07.2026 і 20.07.2026, а тому не є своєчасним виконанням вимог, викладених у листах Представника від 30.06.2026 та 02.07.2026, і не усуває факту їх невиконання у встановлені строки.
Посилання ОСОБА_2 на відсутність умислу не спростовує його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки він був обізнаний із питанням розгляду запитів, у тому числі вів відповідне листування з Представником, однак у межах установлених строків не забезпечив надання запитуваних пояснень та не навів об`єктивних причин, які перешкоджали виконанню законних вимог Представника.
У межах розгляду протоколів № 31 від 28.07.2026 та № 35 від 30.07.2026 суд оцінює не факт ненадання відповідей на запити ОСОБА_1 як такий, а факт виконання ОСОБА_2 законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, викладених у листах від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 та від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53.
Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд повинен виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine), заява № 4909/04, пункт 58, рішення від 10 лютого 2010 року.
Отже, дослідивши всі докази, надавши їм об`єктивну оцінку, проаналізувавши норми законодавства та надавши відповідь на істотні доводи сторони захисту, суд дійшов висновку, що наведені обставини у своїй сукупності свідчать про невиконання директором КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_2 законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, викладених у листах від 30.06.2026 № 74280.4/С-44433.3/26/53 та від 02.07.2026 № 75882.4/С-48770.3/26/53, а саме про ненадання у встановлені строки пояснень стосовно фактичних і правових підстав дій та рішень, у тому числі щодо розгляду інформаційних запитів у порядку Закону № 2939-VI.
ОСОБА_2 вчинив два адміністративні правопорушення, передбачені статтею 188-40 КУпАП, за обставинами, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення № 31 від 28.07.2026 та № 35 від 30.07.2026.
4. Призначення адміністративного стягнення 
Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом або посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Справи про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 КУпАП, за обставинами, викладеними у протоколі № 32 від 30.07.2026, а також адміністративних правопорушень, передбачених статтею 188-40 КУпАП, за обставинами, викладеними у протоколах № 31 від 28.07.2026 та № 35 від 30.07.2026, розглядаються одночасно та об`єднані в одне провадження.
Санкція статті 188-40 КУпАП передбачає накладення на посадових осіб штрафу в розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З огляду на це стягнення підлягає накладенню у межах санкції статті 188-40 КУпАП як санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд керується вимогами статті 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.
Суд враховує характер учинених правопорушень, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, його майновий стан, а також те, що ці епізоди є першим випадком притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, встановленому санкцією статті 188-40 КУпАП, а саме у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, є необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень. 
5. Судовий збір
Відповідно до статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір.
Станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн. Отже, судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 665 грн 60 коп. 
Отже, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 32 від 30 липня 2026 року, та адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень, у дохід держави.
Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення № 30 від 28 липня 2026 року та протоколах про адміністративні правопорушення № 33 і № 34 від 30 липня 2026 року, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення — у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначеного відповідною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного в цій постанові, а також витрати на облік адміністративних правопорушень у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги — після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.
Строк пред`явлення постанови до виконання — три місяці з дня набрання нею законної сили.
Повний текст постанови складено 10 вересня 2026 року.
Суддя