КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 753/18853/25
номер провадження №22-ц/824/11646/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді | Лапчевської О.Ф.,
суддів | Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання | Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник відповідача ОСОБА_10.,
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 травня 2026 року /суддя Маркєлова В.М./
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав щодо їхньої спільної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника у судове засідання. /т. 2 а.с. 202-206/
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивач та його представник системно подавали через підсистему «Електронний суд» заяви, клопотання та заперечення, ініціювали дослідження доказів, просили викликати представника Служби у справах дітей та сім`ї, заявляли клопотання про відкладення розгляду справи та просили розглядати подані заяви без участі позивача та його представника. Суд першої інстанції проігнорував заяву позивача від 05.05.2026, подану напередодні судового засідання, якою позивач просив розглянути справу без його участі та відкласти розгляд. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції передчасно закрив підготовче провадження 10.12.2025, не маючи на той момент висновку органу опіки та піклування, який фактично надійшов до суду лише 11.12.2025, чим порушив право позивача на ознайомлення з цим доказом та подання заперечень щодо нього. Апеляційну скаргу просив розглядати за відсутності апелянта.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, за її клопотанням апеляційним судом дозволено їй приймати участь у режимі відеоконференції, в судове засідання відповідачка на зв`язок не вийшла, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за її відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачки в режимі відеоконференції, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2025 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та залучено до участі у справі орган опіки і піклування - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.
Ухвалою від 10.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.03.2026. В цьому ж судовому засіданні суд частково задовольнив клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів та долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості по аліментам та рішення суду у справі № 753/1139/25.
04.12.2025 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.
У судове засідання, призначене на 03.03.2026, позивач та його представник не з`явилися. Разом з тим, представником позивача 03.03.2026 через систему «Електронний суд» подано клопотання, в якому він просив: вирішити подану 27.12.2025 заяву про повернення до стадії підготовчого провадження; поновити строк на подання заперечень на висновок ССД та долучити їх до матеріалів справи; відкласти розгляд справи до завершення апеляційного перегляду рішення у справі № 753/1139/25; розглянути клопотання без участі позивача та його представника.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 03.03.2026, суд відмовив у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження; поновив строк на подання заперечень та долучив їх до матеріалів справи; відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду; відклав проведення судового засідання по суті на 06.05.2026 у зв`язку з неявкою позивача та його представника.
05.05.2026 представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву, в якій він просив: розглянути заяву без участі позивача та представника; відкласти розгляд справи; вирішити невирішені заяви від 27.12.2025 та 03.03.2026; утриматися від розгляду справи по суті до вирішення невирішених процесуальних питань.
06.05.2026 у судове засідання позивач та його представник не з`явились. У вказану дату суд постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ч. 2 ст. 223 ЦПК України про те, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки учасника справи, якого повідомлено належним чином, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України про те, що у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки, суд розглядає справу за його відсутності; ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України про те, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання по суті, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а тому наявні передбачені законом підстави для залишення позову без розгляду.
Доводи апеляційної скарги, апеляційним судом відхиляються з таких підстав
Апелянт зазначає, що позивач та його представник системно подавали через підсистему «Електронний суд» заяви та клопотання, ініціювали дослідження доказів, просили викликати представника Служби у справах дітей та сім`ї, а також заявляли клопотання про відкладення розгляду справи, що, на його думку, свідчить про зацікавленість у розгляді справи та виключає підстави для залишення позову без розгляду. 
Колегія суддів не може погодитися з такими доводами, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у судове засідання, призначене на 03.03.2026, позивач та його представник не з`явилися, подавши клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд клопотань без їх участі. Ухвалою суду від 03.03.2026 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовлено, а проведення судового засідання по суті відкладено на 06.05.2026 у зв`язку з неявкою позивача та його представника. У судове засідання, призначене на 06.05.2026, позивач та його представник повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Такі правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) та постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції передчасно закрив підготовче провадження 10.12.2025, не маючи на той момент висновку органу опіки та піклування, який фактично надійшов до суду лише 11.12.2025, чим порушив право позивача на ознайомлення з цим доказом та подання заперечень щодо нього, колегія суддів оцінює критично. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 03.03.2026 було поновлено строк на подання заперечень на висновок Служби у справах дітей та долучено їх до матеріалів справи. Крім того, апелянт не зазначає, яким чином зазначені обставини вплинули на правильність постановленої ухвали про залишення позову без розгляду, яка є предметом апеляційного оскарження.
Щодо доводів апелянта про те, що позивач та його представник подавали заяви про розгляд справи без їх участі, колегія суддів зауважує, що такі заяви стосувалися вирішення конкретних процесуальних питань (клопотань), а не розгляду справи по суті. Заяв про розгляд справи за відсутності позивача, стороною позивача не подано. Подача ж заяви про розгляд питання про відкладення справи без участі сторони позивача, такою заявою про розгляд справи по суті без участі позивача, не є належною у розумінні норм ЦПК України.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2025 року у справі № 308/3334/18 зазначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду, проте лише у випадку, якщо позивач був належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце судового засідання. У справі, що переглядається, позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 06.05.2026, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується апелянтом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду, оскільки позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до власного тлумачення норм процесуального права.
Щодо клопотань відповідачки, поданих до апеляційного суду.
До Київського апеляційного суду від ОСОБА_5 надійшла значна кількість клопотань та заяв, зокрема: клопотання про долучення доказів від 09.08.2026 (щодо долучення довідки ОК-5 та довідки про вилучення паспорту), клопотання про долучення доказів від 09.08.2026 (щодо долучення реєстраційних документів на квартиру), клопотання про долучення доказів від 09.08.2026 (щодо долучення витягу з Реєстру територіальної громади), заява про відкладення судового засідання від 16.08.2026, заява щодо фактичної відсутності батька у житті дитини від 17.08.2026, клопотання про долучення доказів від 17.08.2026 (щодо поведінки матері позивача), заява про виклик свідка від 17.08.2026 ( ОСОБА_6 ), заява про виклик свідка від 20.08.2026 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), клопотання про відкладення розгляду справи та забезпечення дистанційної участі від 24.08.2026, заява про приєднання до апеляційної скарги від 27.08.2026, клопотання про залучення перекладача від 28.08.2026, клопотання про витребування оригіналу електронного доказу від 29.08.2026, письмові пояснення від 30.08.2026, клопотання про витребування медичної документації від 31.08.2026, заява про долучення письмових доказів від 03.09.2026, заява про витребування нотаріальних дозволів від 04.09.2026, заява про витребування медичної документації щодо дитини від 05.09.2026, клопотання про приєднання доказів оплати аліментів від 09.09.2026.
Колегія суддів, розглянувши зазначені клопотання, дійшла наступних висновків.
Клопотання про приєднання оплат за аліментами від 09.09.2026 подано від імені « ОСОБА_7 ». Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка у справі має прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується актовим записом про зміну імені № 79 від 24.04.2025, складеним Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві. Доказів зміни прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » матеріали справи не містять, суду апеляційної інстанції не надано. Копія паспорту таким доказом не є, актового запису зміни прізвища не надано. За таких обставин, клопотання, подане від імені особи, яка не є учасником справи та повноваження якої не підтверджені належними доказами, підлягає поверненню без розгляду.
Клопотання про залучення перекладача з української мови на італійську мову від 28.08.2026, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне. Відповідачка ОСОБА_3 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України, наявною в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в Україні здійснюється державною мовою. Особи, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право на участь перекладача. Разом з тим, відповідачка не надала суду доказів на підтвердження того, що вона не володіє або недостатньо володіє українською мовою, а також не зазначила, які саме процесуальні документи чи пояснення потребують перекладу. Клопотання відповідачка подає українською мовою, особисто. За таких обставин, підстави для задоволення клопотання відсутні.
Решта клопотань відповідачки, зокрема: про виклик свідків від 17.08.2026 та від 20.08.2026, про витребування оригіналу електронного доказу від 29.08.2026, про витребування медичної документації від 31.08.2026, про долучення письмових доказів від 03.09.2026, про витребування нотаріальних дозволів від 04.09.2026, про витребування медичної документації щодо дитини від 05.09.2026, а також заяви щодо фактичної відсутності батька у житті дитини від 17.08.2026 та письмових пояснень від 30.08.2026, за своєю суттю стосуються обставин, які підлягають встановленню під час розгляду справи по суті, та стосуються предмета доказування у справі про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, предметом апеляційного перегляду у даному провадженні є ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 06 травня 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду, яка постановлена на стадії розгляду справи по суті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, вирішення питань, які стосуються суті спору, зокрема щодо витребування доказів, виклику свідків, долучення доказів щодо обставин справи, не належить до повноважень апеляційного суду під час перегляду ухвали про залишення позову без розгляду. Крім того, частина клопотань (від 27.08.2026, 29.08.2026, 31.08.2026) адресована Верховному Суду, а не Київському апеляційному суду, що виключає їх розгляд у даному провадженні.
Клопотання про долучення доказів від 09.08.2026 в частині долучення витягу з Реєстру територіальної громади про місце проживання ОСОБА_3 № 2026/013530018, сформованого 09.08.2026, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити, оскільки зазначений документ стосується даних про зареєстроване місце проживання відповідачки.
Таким чином, розглянувши доводи апеляційної скарги щодо залишення позову без розгляду, апеляційний суд дійшов висновків, що вказані доводи висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях, ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторону апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 травня 2026 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06 травня 2026 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 16.09.2026 р.

Головуючий: Судді: