ЄУН 174/1127/26
н/п 2/174/726/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
09 вересня 2026 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючого - судді Данилюк Т.М.,
за участю секретаря - Килинчук Л.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі-ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, вказуючи, що 23.01.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1БАНК») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78547674. Згідно умов договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, які передбачені ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», погодився, що до моменту підписання цього договору вивчив його умови та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть об`єм зобов`язання та наслідки укладання договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
14.06.2021 між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно якого ТОВ «1БАНК» відступило право вимоги по вказаному договору позики позивачеві. 
Відповідно до реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 953,47 грн, з яких 4 019,75 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 933,72 грн - заборгованість за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином ОСОБА_1 , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 78547674 в розмірі 14 953,47 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.08.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в самому позові просила розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.38), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.
Так, на підтвердження факту укладення з відповідачем договору позики, позивачем надано до суду копію договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78547674, укладений 23.01.2023 між ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 , який підписаний електронним підписом останнього. Відповідно до умов якого ТОВ «1БАНК» зобов`язалось надати ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1 500,00 грн, строком на 30 днів, дата повернення позики 22.02.2023, базова процентна ставка (фіксована) - 2,5 %, знижена процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності - 1,0 %, орієнтовна загальна вартість позики 1 950,00 грн (а.с.6) та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком до договору (а.с.7).
Відповідно до додаткової угоди до договору позики від 13.02.2023, на підставі звернення позичальника, позикодавець збільшив загальний розмір позики на 3 000,00 грн, загальний розмір наданої позики становить 4 500,00 грн (а.с.7 зваорот-8).
14.06.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1БАНК», укладено Договір факторингу № 14/06/21, додатковими угодами до якого вносились зміни. Згідно з договором кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (а.с.11-12, 13, 14). Вказане підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вищезазначеним договором факторингу, витягом з реєстру боржників, серед яких значиться і відповідач ОСОБА_1 (а.с.16, 14 зворот, 15 зворот).
Відповідно до копії платіжної інструкції № 20133 від 29.08.2023, ТОВ « ФК «ЄАПБ» сплатило ТОВ «1БАНК», 2 343 748,87 грн за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, згідно додаткової угоди № 10 від 23.08.2023 (а.с.15).
В свою чергу, на підтвердження розміру заборгованості за договором позики, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором позики № 78547674 від 23.01.2023, згідно якого заборгованість відповідача ОСОБА_1 , станом на 06.07.2026, становить 14 953,47 грн, з яких: 4 019,75 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 933,72 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.8 зворот-10).
Згідно платіжної інструкції № 171076 від 24.07.2026, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с.1).
Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно п.п.5, 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18, копії кредитного договору, додатків до такого договору, графіку погашення кредиту, розрахунку заборгованості за кредитним договором не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за кредитним договором за умов відсутності в матеріалах справи інших доказів, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі (постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15).
Таким чином, судом встановлено, що позивачем на підтвердження своїх вимог надано до суду наступні докази: договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78547674 від 23.01.2023, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком до договору, розрахунок заборгованості, договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 укладений між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1БАНК», з додатковими угодами до нього.
В свою чергу, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, з огляду на вищенаведену практику Верховного суду, на підтвердження факту перерахування кредитодавцем відповідачу грошових коштів на виконання умов договору позики.
Отже, неподання позивачем доказів надання відповідачу грошових коштів, з огляду на положення абзацу 2 частини 1 статті 1046 ЦК України, ставить під сумнім сам факт укладення договору, оскільки названою нормою права регламентовано, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши наявні докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, оскільки позивачем не доведено належними доказами отримання ОСОБА_1 коштів за договором позики в сумі 4 500 грн, а тому в нього відсутнє зобов`язання на повернення вказаних коштів і в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн слід покласти на позивача.
На підставі ст.ст.525, 526, 610-612, 615, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст.ст.12, 81, 128, 133, 141, 178, 247, 263-265, 268, 274, 277-279, 280-282 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.
Судові витрати у виді сплаченого судового збору віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий - суддя  підпис   Т.М.Данилюк