Справа № 138/25/26
Провадження №:1-кп/138/121/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2026 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника 
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, кримінальне провадження №12025020160000177 від 11.04.2025 по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Могилів-Подільський, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, адвоката на підставі свідоцтва №270 виданого 19.12.2003 Вінницьким обласним КДКА, одруженого, інваліда ІІІ групи, раніше несудимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
11.04.2025 приблизно о 14 год 40 хв ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом з місця стоянки по вул. Сагайдачного, 2/28 в м. Могилів-Подільському Вінницької області на проїзну частину головної дороги, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, проявляючи злочинну самовпевненість, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб з метою забезпечення безпеки руху, допустив зіткнення правою задньою частиною свого автомобіля із передньою частиною електричного самоката марки «KUGOO S3 PRO» під керуванням ОСОБА_6 , 2015 року народження, який рухався головною дорогою по своїй смузі руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події користувач самокату марки «KUGOO S3 PRO», ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми – забою головного мозку лівої скроневої ділянки (без уточнення ступені важкості), епідуральної гематоми (без класифікації) в лівій скроневій ділянці, лінійного перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, перелому правої сідничної кістки без зміщення, розриву зовнішнього слухового проходу зліва, рваної рани лівої зовнішньої ділянки, які утворились від дії тупого предмета, по механізму – удар, які у своїй сукупності згідно п.п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх утворення.
Своїми діями ОСОБА_4 , як водій транспортного засобу, порушив вимоги п.п.10.2, 10.09 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001), згідно з якими: п.10.2-виїджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги – велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає; п.10.9 – під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п.10.2, 10.9 «Правил дорожнього руху» знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень 
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 
Суд вважає дану кваліфікацію вірною.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.2 ст.286 КК України визнав, підтвердив обставини встановлені під час досудового розслідування. В скоєному розкаюється. Просив суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом. Врахувати: шкода відшкодована, потерпіла претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого немає; останній є інвалідом ІІІ групи; є діючим адвокатом, співпрацює з центром з надання правничої допомоги та надає безоплатну правничу допомогу, зокрема на стадії досудового розслідування під час проведення невідкладних слідчих дій, що потребує негайного прибуття в будь-який час доби до місця проведення таких дій, для чого використовує свій власний транспортний засіб; на утриманні хвора дружина, яка перенесла оперативне втручання на серці і потребує періодичного медичного огляду та лікування в м. Вінниця.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 повідомила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. ОСОБА_4 шкоду відшкодував. Просить суворо обвинуваченого не карати, оскільки останній дійсно щиро розкаюється, шкоду відшкодував, вибачення просив неодноразово. Просила не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки розуміє, що таке право пов`язано з необхідністю здійснення його професійної діяльності та забезпеченням своєчасного лікування його дружини. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілої, свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. 
Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким злочином. 
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше несудимий, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинененого злочину, даних про особу обвинуваченого, а також беручи до уваги висновок Могилів-Подільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації», суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. 
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. 
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2018, справа № 361/2704/16-к, санкція ч. 2 ст. 286 КК, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи, оскільки це покарання у санкції носить альтернативний характер і не є обов`язковим для застосування судом.
Відповідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
З урахуванням даних про обставини порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, особу обвинуваченого , його щире каяття, виключно критичне ставлення до наслідків своїх дій, відшкодування ним завданої шкоди, готовність нести призначене покарання, відсутність даних про те, що останній раніше допускав порушення правил дорожнього руху за що притягався до адміністративної відповідальності, беручи до уваги, що на утриманні дружина, яка хворіє та потребує частих медичних обстежень, які проводяться в м. Вінниця, професійну діяльність, яка пов`язана з керуванням транспортним засобом, суд приходить до висновку призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами. 
На підставі викладеного, враховуючи думку прокурора, законного представника потерпілого, зважаючи на те, що ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності, має позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, вжив заходи за яких у потерпілої відсутні жодні вимоги до нього, а також беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України.
На підставі ч.4 ст.174 КПК України арешт накладений на речові докази слід скасувати. Долю речового доказу вирішити згідно ст.100 КПК України.
Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 122,124,129, 174, 373-376 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України, призначити покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати  ОСОБА_4  з моменту проголошення вироку суду.
Скасувати арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.04.2025.
Речові докази:
- транспортний засіб марки Renault Logan д.н.з НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , який передано на зберігання ОСОБА_4 – повернути останньому;
- самокат марки KUGOO S3 PRO, власником якого є ОСОБА_7 , який передано на зберігання законному представнику ОСОБА_5 - повернути останній.
Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 8468 (вісім тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 30 копійок стягнути з ОСОБА_4  на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а також надіслати законному представнику потерпілої особи.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя:           ОСОБА_1