Справа № 752/10354/25 
Провадження № 2/752/1197/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

28.08.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Веселовської А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внесках та обов`язкових платежах співвласників об`єднання
та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» (далі - ОСББ, Об`єднання) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по внесках та обов`язкових платежах співвласників об`єднання за період з 16.07.2020 року по 31.03.2025 року у розмірі 38 409,52 грн, з яких 35 979,60 грн - основний борг по внесках, 1 897,50 грн - інфляційні втрати по 24.02.2022 року, 532,42 грн - 3% річних по 24.02.2022 року, а також судові витрати.
В обґрунтування позову зазначило, що відповідачка є власником нежитлового приміщення № 1011, загальною площею 52,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке набуте 16.07.2020 року на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до рішень загальних зборів співвласників ОСББ, оформлених протоколами від 14.03.2016 року (внесок на охорону - 1,00 грн/кв. м), від 11.11.2018 року (внесок на утримання будинку - 5,92 грн/кв. м), від 08.11.2021 року (внесок на утримання будинку - 8,81 грн/кв. м), від 03.12.2024 року (внесок на утримання будинку - 14,80 грн/кв. м, внесок на охорону - 1,40 грн/кв. м, одноразовий внесок на резервне живлення), відповідачці нараховувалися щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, на охорону, на опалення місць загального користування, до ремонтного фонду, а також одноразовий внесок на резервне живлення.
Позивач надав детальний розрахунок нарахувань за кожен період: з 16.07.2020 по 01.11.2021 року - 363,99 грн щомісяця (52,6 х 5,92 = 311,92 грн внесок на утримання + 52,6 х 1,00 = 52,60 грн внесок на охорону); з 01.11.2021 по 01.11.2024 року - 516,01 грн щомісяця (52,6 х 8,81 = 463,41 грн + 52,6 х 1,00 = 52,60 грн); з 01.11.2024 по 31.03.2025 року - 852,12 грн щомісяця (52,6 х 14,80 = 778,48 грн + 52,6 х 1,40 = 73,64 грн). Крім того, відповідачці нараховано внесок на опалення місць загального користування в розмірі 5 879,05 грн, до ремонтного фонду - 1 157,20 грн та одноразовий внесок на резервне живлення (генератор) в розмірі 946,80 грн (52,6 х 7 = 368,20 грн та 52,6 х 11 = 578,60 грн), затверджений рішенням загальних зборів від 03.12.2024 року.
Оскільки відповідачка не сплачувала зазначені внески, позивач нарахував на суму основного боргу, що утворилася станом до 24.02.2022 року (11 006,50 грн), інфляційні втрати в розмірі 1 897,50 грн та 3% річних в розмірі 532,42 грн відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України; на заборгованість, що утворилася після 24.02.2022 року, інфляційні втрати та 3% річних позивачем не нараховувалися.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження.
Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Також ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом, у якому просила визнати протиправними дії ОСББ щодо нарахування та стягнення внесків за період з 16.07.2020 по 31.12.2024 року у зв`язку з відсутністю фактично наданих послуг та належного документального підтвердження; зобов`язати ОСББ внести її до переліку субспоживачів електроенергії, забезпечити підключення до електромережі та доступ до внутрішнього двору та інших елементів спільного майна; стягнути з ОСББ понесені нею судові витрати.
В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що: 1) ОСББ не повідомило її належним чином про проведення загальних зборів 08.11.2021 року, якими затверджено тариф 8,81 грн/кв. м, та не надало листків опитування як невід`ємної частини протоколу цих зборів; 2) ОСББ жодного разу не надало їй фінансової звітності (баланси, кошториси, акти виконаних робіт), що унеможливлює перевірку обґрунтованості нарахувань; 3) акт звірки взаєморозрахунків не є первинним обліковим документом і не може бути єдиним доказом заборгованості; 4) послуги фактично не надавалися - приміщення відповідачки не підключене до електромережі (що підтверджується листом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 05.09.2023 року), не забезпечене опаленням, водопостачанням, а доступ до прибудинкової території обмежений; 5) інфляційні втрати нараховані з порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 про заборону нарахування інфляційних втрат у період воєнного стану.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов ОСББ «Затишна оселя 17/31А», в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги ОСББ «Затишна оселя 17/31А», просив задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 .
Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення № 1011, загальною площею 52,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке набуте 16.07.2020 року на підставі договору купівлі-продажу.
У будинку, в якому розташоване належне відповідачці приміщення, створено та зареєстровано ОСББ «Затишна оселя 17/31А» (26.02.2015 року).
Рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ, оформленими протоколами від 14.03.2016 року (п. 8), від 11.11.2018 року (п. 2), від 08.11.2021 року (п. 6), від 03.12.2024 року (п.п. 5, 8, 10), затверджено розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території, на охорону, а також одноразовий внесок на резервне живлення. Копії зазначених протоколів долучено позивачем до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Згідно зі ст. 10 цього Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняті відповідно до статуту, є обов`язковими для всіх співвласників.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно з п.п. 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч. 2 ст. 7 цього Закону).
Судом установлено, що розміри внесків, нарахованих відповідачці, ґрунтуються на чинних рішеннях загальних зборів співвласників ОСББ, які на момент розгляду справи в судовому порядку недійсними не визнані. При цьому суд звертає увагу, що предметом зустрічного позову не є вимога про визнання недійсними рішень загальних зборів від 08.11.2021 року чи будь-яких інших зборів, якими затверджено оспорювані тарифи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як у межах заявлених позовних вимог, а тому доводи відповідачки про неналежне повідомлення про збори та ненадання листків опитування, за відсутності окремо заявленої та належно обґрунтованої вимоги про визнання відповідних рішень недійсними, не можуть бути самостійною підставою для відмови в стягненні внесків, розмір яких визначений такими (не оспореними у встановленому порядку) рішеннями.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, а також письмові пояснення позивача щодо порядку розрахунку заборгованості узгоджуються з умовами, затвердженими вказаними рішеннями загальних зборів, та математично підтверджуються множенням площі приміщення відповідачки (52,6 кв. м) на затверджені тарифи за відповідні періоди.
Щодо доводів відповідачки про відсутність фактичного надання послуг (непідключення до електромережі, відсутність опалення та водопостачання безпосередньо в її приміщенні), суд зазначає, що спірні внески нараховані не за індивідуальне енерго-, тепло- чи водопостачання приміщення відповідачки, а за утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, охорону, опалення місць загального користування (а не самого приміщення відповідачки) та формування ремонтного фонду і резервного джерела живлення будинку в цілому. Відсутність індивідуального підключення приміщення відповідачки до інженерних мереж не звільняє її як співвласника від участі у витратах на утримання спільного майна будинку, яке використовується та обслуговується незалежно від того, яким чином опалюється чи забезпечується конкретне приміщення. Аналогічний висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/1395/19, відповідно до якої кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки, - на яку послалася й сама відповідачка в обґрунтуванні зустрічного позову.
Щодо доводів про недійсність акта звірки взаєморозрахунків як самостійного доказу заборгованості, суд погоджується з тим, що акт звірки сам по собі не є первинним обліковим документом. Разом з тим, розмір заборгованості в цій справі підтверджується не лише актом звірки, а й безпосередньо рішеннями загальних зборів співвласників (протоколами), якими затверджено тарифи, та наданим позивачем детальним розрахунком, що математично узгоджується з площею приміщення відповідачки та затвердженими тарифами за кожен період нарахування. За таких обставин акт звірки виконує допоміжну, ілюстративну функцію і не є єдиним доказом, на якому ґрунтується позов.
Щодо інфляційних втрат та 3% річних, суд враховує, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 нарахування інфляційних втрат та процентів річних на заборгованість, що виникла у зв`язку з несвоєчасною сплатою житлово-комунальних послуг, забороняється в період дії воєнного стану. Судом встановлено, що позивач нарахував інфляційні втрати (1 897,50 грн) та 3% річних (532,42 грн) виключно на суму заборгованості, що утворилася до 24.02.2022 року, і не нараховував жодних штрафних санкцій на заборгованість, що виникла після цієї дати, тобто в період дії воєнного стану. За таких обставин порушення позивачем вимог постанови Кабінету Міністрів України № 206 судом не встановлено, а розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, зокрема доказів сплати внесків у повному обсязі чи в іншому розмірі, ніж нарахований позивачем, відповідачкою не надано.
За таких обставин суд доходить висновку, що первісні позовні вимоги про стягнення заборгованості по внесках та обов`язкових платежах у розмірі 38 409,52 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Оскільки судом встановлено, що нарахування внесків здійснено на підставі чинних, не визнаних у встановленому порядку недійсними рішень загальних зборів співвласників, а відсутність індивідуального підключення приміщення відповідачки до інженерних мереж не звільняє її від участі у витратах на утримання спільного майна будинку, вимога зустрічного позову про визнання протиправними дій ОСББ щодо нарахування та стягнення внесків задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги зобов`язати ОСББ внести ОСОБА_1 до переліку субспоживачів електроенергії та забезпечити технічне підключення до електромережі, суд зазначає, що питання технічного приєднання електроустановки до системи розподілу електричної енергії та включення до переліку субспоживачів врегульовано законодавством про ринок електричної енергії та Ліцензійними умовами з розподілу електроенергії і належить до компетенції оператора системи розподілу (у цій справі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»), який не є учасником цієї справи. Належних доказів того, що саме дії чи бездіяльність ОСББ (а не технічні або договірні умови, що регулюються оператором системи розподілу) є єдиною перешкодою для такого підключення, позивачкою за зустрічним позовом не надано, а тому суд не знаходить підстав для покладення на ОСББ обов`язку забезпечити зазначене підключення в межах цього спору.
Щодо вимоги про зобов`язання забезпечити доступ до внутрішнього двору та інших елементів спільного майна, суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження факту протиправного обмеження доступу ОСОБА_1 до прибудинкової території (зокрема доказів звернення до ОСББ з відповідною вимогою та відмови в її задоволенні) матеріали справи не містять, а тому ця вимога також не підлягає задоволенню.
За таких обставин у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСББ «Затишна оселя 17/31А» слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки первісний позов задоволено в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 133, 137, 141, 193, 258, 259, 263-265, 268, 273-279 ЦПК України, ст.ст. 4, 7, 10, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, суд, -
в и р і ш и в:

позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внесках та обов`язкових платежах співвласників об`єднання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» (ЄДРПОУ 39662526, 03022 м. Київ, пров. Коломийський, 17/31А) заборгованість по нежитловому приміщенню № 1011 по внесках та обов`язкових платежах співвласників об`єднання за період з 16.07.2020 року по 31.03.2025 року у розмірі 38 409 грн. 52 коп., з яких 35 979,60 грн. - основний борг по внесках, 1 897,50 грн. - інфляційні втрати по 24.02.2022 року, 532,42 грн - 3% річних по 24.02.2022 року, а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 04 вересня 2026 року.

Суддя