УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/953/26 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М. 
Номер провадження №33/4805/1266/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року Житомирський апеляційний суд 

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю: захисника Рекша О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 21 липня 2026 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Згідно постанови суду, 18 квітня 2026 року о 15 годині 03 хвилини поблизу с. Буки Коростенського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 18 квітня 2026 року о 14 годині 06 хвилин поблизу с. Буки Коростенського району Житомирської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з деревом. Таким чином, він порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Унаслідок ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, чим було завдано матеріальних збитків. За вказані дії передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі. Вважає постанову незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що ні працівниками поліції, ні судом не доведено факт керування ним транспортним засобом. Вказує, що на момент прибуття працівників поліції транспортний засіб був нерухомим, а сам він просто сидів на водійському сидінні. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 – його сина, який в подальшому прибув на місце події. Стверджує, що наявний у матеріалах справи відеозапис не фіксує факту руху транспортного засобу під його керуванням, його зупинки чи вчинення ним будь-яких дій, спрямованих на запуск двигуна, а лише відображає перебування особи в нерухомому транспортному засобі через тривалий час після ДТП. 
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду. Клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не заявляв.
Захисник Рекша О.І. просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , з яким правова позиція узгоджена.
Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП участь ОСОБА_1 в апеляційному розгляді не є обов`язковою, а його інтереси представляє захисник Рекша О.І., апеляційний суд вважає можливим проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідача, доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги..
Отже апеляційний суд переглядає постанову місцевого суду в частині притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно п. 6 розділу ІІ, діючої «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі «Інструкція»), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.9 вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, що відповідальність за порушення даної норми закону настає зокрема у разі: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказані норми закону врахував та належним чином аргументував свої висновки.
Постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП апелянтом не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Разом з цим, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказані норми закону врахував та належним чином аргументував свої висновки.
Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644003 від 18.04.2026, 18 квітня 2026 року о 15 годині 03 хвилини поблизу с. Буки Коростенського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
До даного протоколу долучено: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та інші матеріали.
Доказів того, що дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду) апеляційному суду апелянтом та його захисником не надано.
Зазначені обставини підтверджуються: 
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644018 від 18.04.2026, відповідно до якої, 18 квітня 2026 року о 14 годині 06 хвилин поблизу с. Буки Коростенського району ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з деревом, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Унаслідок ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, чим було завдано матеріальних збитків, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.17-18);
- відеозаписом з боді-камери 857766, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 під час приїзду поліції, перебував за кермом транспортного засобу після ДТП з його участю та особисто повідомив правоохоронцям, що він повертався від товариша, де вживав алкогольні напої та заїхав кудись не туди. Під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів за ст.124 КУпАП відносно нього, не заперечував факту керування ним транспортним засобом, не повідомляв, що за кермом транспортного засобу була інша особа та просив працівників поліції допомогти йому витягнути машину, щоб поїхати додому. Також під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запитали чи вживав він алкоголь, на що ОСОБА_1 відповів, що вживав самогон. На пропозицію поліцейського пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 категорично відмовився. Водію роз`яснили його права, наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В подальшому на місце події приїхав син ОСОБА_1 – ОСОБА_2 з товаришем (0:31:17) та повідомив працівників поліції, що коли батько йому подзвонив він був дома. У присутності ОСОБА_2 працівник поліції намалював схему місця ДТП, вони разом оглянули пошкодження. ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.9)
Зазначені докази, які були досліджені апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ні працівниками поліції, ні судом першої інстанції не доведено факт керування ним транспортним засобом, а сам він лише перебував у нерухомому автомобілі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.
Для притягнення особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП обов`язковою умовою є наявність у неї статусу водія. 
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій — це особа, яка керує транспортним засобом.
Заперечуючи факт керування транспортним засобом, апелянт зазначає, що на момент прибуття поліції автомобіль ВАЗ 2109 був нерухомим, а відеозапис не фіксує авто в русі. 
Проте, апеляційний суд наголошує на тому, що подія правопорушення не може розглядатися відірвано від загального контексту та хронології подій, які зафіксовані в матеріалах справи.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зафіксовано в рамках оформлення дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП, тобто факту зупинки автомобіля внаслідок зіткнення, що беззаперечно свідчить про перебування транспортного засобу в русі безпосередньо перед прибуттям поліції. 
Як вбачається з відеозапису з боді-камери 857766, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним транспортним засобом та особисто повідомив, що він повертався від товариша, де вживав алкогольні напої та заїхав кудись не туди.
Крім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а факт закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності не спростовує наявності самої події ДТП та доведеності вини ОСОБА_1 у її спричиненні.
За таких обстави, апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаних в постанові суду місці та час підтверджується дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом доказами. 
Що стосується посилань апелянта на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (сина ОСОБА_1 - особи, яка притягається до відповідальності) про те, що на момент ДТП за кермом автомобіля був він, то апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються відеозаписом подій, з якого вбачається, що ОСОБА_2 прибув на місце події під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів і перебуваючи там він жодного разу не повідомив працівника поліції, що саме він керував транспортним засобом та відлучався за евакуатором, а навпаки повідомив, що коли йому зателефонував батько, то він був вдома. 
Крім того, ОСОБА_2 не був безпосередньо допитаний апеляційним судом, і клопотань про його допит сторона захисту не заявляла.
Відповідно до принципів безпосередності дослідження доказів, письмові заяви свідків, які не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання безпосередньо судом та не надавали усних свідчень у судовому засіданні, не можуть вважатися належними та допустимими доказами на спростування вини правопорушника.
Таким чином, матеріалами справи у їх сукупності беззаперечно доведено, що ОСОБА_1 є водієм у розумінні ПДР України, а тому був зобов`язаний виконати законну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Відмова від такого огляду повністю утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 21 липня 2026 року відносно   ОСОБА_1 – без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду   С.В. Кіянова