Справа № 154/915/26  Провадження №33/802/773/26 | Головуючий у 1 інстанції:Вітер І. Р.
| Доповідач: Клок  О. М.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Тарновської О.В., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бебешка А.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши подану ним апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про місце роботи відсутні, на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 04 червня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн 60 коп судового збору. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, згідно протоколу про адміністративне серії ЕПР1 № 599704 від 24 лютого 2026 року - 24 лютого 2026 року о 12 год 22 хв, на вул. Ковельській у м. Володимир, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Він також, згідно протоколу про адміністративне серії ЕПР1 № 599726 від 24 лютого 2026 року - 24 лютого 2026 року о 12 год 53 хв, на вул. Зеленій у с. Овадне, Володимирського району, Волинської області, керував вищевказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР.
Справи за вищевказаними протоколами про адміністративне правопорушення постановою судді від 23 червня 2026 року об`єднані в одне провадження. 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник Бебешко А.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, із доповненнями до неї, у яких вказує на її незаконність та необґрунтованість через порушення норм матеріального та процесуального права, формальний розгляд даної справи, невідповідність висновків судді фактичним обставинам вчиненого. Звертає увагу на безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, а також на той факт, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено передбачений Інструкцією акт огляду. Відеозапис не підтверджує однозначної та безумовної відмови від проходження огляду. Вказівки поліцейського про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 зазначені формально, у зв`язку із чим, вимога про проходження відповідного огляду є безпідставною. Даних, які б підтверджували, що поліцейський, виявивши у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, відсторонив його або ж тимчасово затримав транспортний засіб, матеріали справи не містять. При цьому, сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки не є самостійним беззаперечним доказом вини. 
Покликаючись на викладене, просить постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 04 червня 2026 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника – адвоката Бебешка А.С., доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599704 та серії ЕПР1 № 599726 від 24 лютого 2026 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, відмовився; актами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу – «Alcotestr Drager», у яких продубльовані виявлені у нього ознаками такого стану сп`яніння, а також зафіксовано відмову від проходження огляду, на місці зупинки транспортного засобу; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП «Володимирське ТМО», у якому аналогічно зафіксовано відмову від проходження такого огляду; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Наявними у матеріалах даних справ довідками стверджується факт видачі гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07 квітня 2015 року, що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на нього безальтернативного виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Таким чином сукупність зазначених доказів цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Працівниками поліції, при проведенні стосовно водія процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також під час збирання доказів, у даній справі про адміністративне правопорушення, була застосована належна правова процедура.
Надаючи оцінку доводам захисника Бебешка А.С., викладених у поданій ним апеляційній скарзі, вважаю доцільним зазначити таке. 
Як стверджується наявними у матеріалах даних справ відеозаписами із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 близько (12:21), мала місце з підстав несправності габаритів, а у подальшому, близько (12:53) з підстав несправності покажчика повороту, про що доведено до відома останнього, та винесено усне зауваження. 
Окрім того, із цих відео видно, що в ході спілкування із ОСОБА_1 , інспектор поліції озвучує наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), що і слугувало підставою для озвучення законної вимоги проходження ним, як водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Установлення таких ознак, є суб`єктивним сприйняттям поліцейським стану водія, незгода з якими, не звільняє його від обов`язку виконання законної вимоги поліцейських. 
Поміж іншого, акцентую увагу, що предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не правомірність дій поліцейських, у контексті зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , наявності або ж відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння. Можливі недоліки чи дискусійність первинної підстави зупинки транспортного засобу не є тими обставинами, що нівелюють об`єктивно установлений судом факт вчинення водієм грубого порушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
Аналізуючи поведінку останнього, який достатньо чітко та ствердно, на вимоги поліцейських, від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, двічі відмовився, поміж тим, визнавши факт вживання алкогольних напоїв вчора у обідню пору, погоджуюсь із висновком поліцейських та місцевого суду, що така його поведінка є безсумнівним свідченням порушення ним п. 2.5 ПДР. 
Також із цих відео видно, що після ознайомлення водія ОСОБА_1 із складеними стосовно нього протоколами про адміністративне правопорушення, у відповідності до змісту положень ст. 266 КУпАП, поліцейськими двічі в усному порядку, було доведено до відома першого про заборону подальшого керування ним, як водієм транспортним засобом, однак фактичних заходів по відстороненню від керування автомобілем, вжито не було, що стало наслідком повторної зупинки ОСОБА_1 у один і той самий день та оформлення стосовно нього аналогічного протоколу про адміністративне правопорушення. 
Наведене є лише свіченням невиконання поліцейськими обов`язкового превентивного заходу, однак жодним чином не підставою для скасування оскарженої постанови судді. 
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку, є правильно установлений поліцейськими, усі подальші дії яких, по оформленню адміністративних матеріалів стосовно нього, повністю узгоджуються із вимогами нормативно-правових актів, які регламентують це питання, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, установлено не було. 
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді, яка є законною та обґрунтованою обставин, надано не було, тому подана захисником Бебешко А.С., апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Бебешка А.С., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 04 червня 2026 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: