справа № 201/12938/25
провадження № 2/208/1166/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі:
головуючого судді – Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання – Агеєвої В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №201/12938/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Тертиця Т.В. через систему «Електронний суд» звернулась до Соборного районного суду міста Дніпра із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначила, що 01.12.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1310-5500.
На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С5306, для підписання Кредитного договору №1310-5500 від 01.12.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
- сума кредиту – 3 000,00 грн.;
- строк кредитування – 300 днів;
- базовий період* – 30 днів;
- промо-ставка – 1,75 % в день;
- знижена % ставка – 2,50 % в день;
- стандартна % ставка – 3,00 % в день.
Також Додатковою угодою №1 від 09.12.2023 року до Договору про відкриттякредитної лінії №1310-5500 від 01.12.2023 року Кредитодавець та Позичальникдомовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 500,00 грн.
Також Додатковою угодою №2 від 21.12.2023 року до Договору про відкриттякредитної лінії №1310-5500 від 01.12.2023 року Кредитодавець та Позичальникдомовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 200,00 грн.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі,надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеногоКредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додатковоїугоди № 1 та №2.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідачздійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитнимдоговором №1310-5500 від 01.12.2023 року, шляхом здійснення платежів зазначениху розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовноїзаяви.
В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.
Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 40 423,75 гривень, а саме:
- прострочена заборгованість за кредитом – 4 428,75 гривень,
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 35 995,00 гривень.
Разом з тим повідомляємо, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності дляспоживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а самечасткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованимипроцентами у загальній сумі 2 323,75 гривень за умови погашенняПозичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 38100,00 гривень.
Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позовістягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитнимдоговором, а лише її частину, а саме:
- прострочена заборгованість за кредитом – 4 428,75 гривень;
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 33 671,25
гривень;
що разом становить 38 100,00 гривень.
Позивач звертає увагу суду, що у разі здійснення Позичальником часткового погашеннякредитної заборгованості за Кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумізаявлених Позивачем у цій позовній заяві позовних вимог, а саме у розмірі 38100,00 гривень та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовноїзаяви, Кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості заКредитним договором у сумі 2 323,75 гривень, а дію Кредитного договору -припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргуПозичальника.
Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 17.10.2025 року, цивільну справу №201/12938/25 передано за підсудністю до Заводського районного суду містаКам`янського.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 по цивільній справі № 201/12938/25 визначено головуючого суддю Гречану В.Г.
Згідно із відповіддю №2096597 від 05.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 09.12.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №201/12938/25 за правилами спрощеного позовного провадження .
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» разом з позовною заявою подав клопотання, у якому просить розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, 02.03.2026 року подала до суду клопотання про розгялд справи без участі відповідача.
12.03.2026 року надала до суду клопотання щодо долучення відзиву та доказів. 
Надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення неправмомірно нарахованих договірних відсотків. У разі ухвалення рішення про стягнення заборгованості – надати розстрочку на виконання рішення суду строком на 6 місяців з оплатою рівними щомісячними платежами. Також просила зменшити або звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
01.12.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” і ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1310-5500.
Відповідно до умов Кредитного договору погоджені наступні умови:
сума кредиту – 3 000,00 грн.;
- строк кредитування – 300 днів;
- базовий період* – 30 днів;
- промо-ставка – 1,75 % в день;
- знижена % ставка – 2,50 % в день;
- стандартна % ставка – 3,00 % в день.
Кредитний договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора С5306.
Відповідно довідки про перерахування суми кредиту №1310-5500 від 01.12.2023 року встановлено, що 01.12.2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 3000,00 грн. 
Також Додатковою угодою №1 від 09.12.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1310-5500 від 01.12.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 500,00 грн.
Відповідно довідки про перерахування суми кредиту №1310-5500 від 01.12.2023 року встановлено, що 09.12.2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 1500,00 грн
Також Додатковою угодою №2 від 21.12.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1310-5500 від 01.12.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 200,00 грн.
Відповідно довідки про перерахування суми кредиту №1310-5500 від 01.12.2023 року встановлено, що 21.12.2023 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 4200,00 грн
Відповідно до вимог відповідача щодо заборгованості встановлено, що загальна заборгованість становить 38 100,00 гривень та складається з:
- прострочена заборгованість за кредитом – 4 428,75 гривень;
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 33 671,25гривень;
Вирішуючи позовні вимоги по суті , суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно положень ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
У частині першій статті 218 ЦК України передбачено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ч. 1 ст. 1055 ЦК Українипередбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, номер пароля 5306.
Таким чином підписання відповідачем кредитного договору № 1310-5500 від 01.12.2023 року здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5306, а не електронним цифровим підписом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд доходить висновку, що кредитний договір №1113-7470від 15.11.2022 року укладени сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України.
Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано кредитний договір № 1310-5500 від 01.12.2023 року. Документи підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором .
Судом встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в загальній сумі 8700,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_2 , що підтверджено копією листа-довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.
Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідач не заперечувала, тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд визнав вказані обставини встановленими.
Жодних доказів щодо повної сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала.
Щодо нарахування відсотків.
Відповідно до умов кредитного договору, - строк кредитування – 300 днів; - базовий період* – 30 днів; - промо-ставка – 1,75 % в день; - знижена % ставка – 2,50 % в день; - стандартна % ставка – 3,00 % в день.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за кредитом нараховані згідно умов договору в межах строку кредиту..
Проте, визначаючи розмір процентів позивачем не було враховано те, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.
Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % та далі – не більше 1%.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладено 01.12.2023 року, тобто після прийняття Закону. Кредитним договором передбачені три види процентної ставки: - промо-ставка – 1,75 % в день; - знижена % ставка – 2,50 % в день; - стандартна % ставка – 3,00 % в день.
У відповідності до вимог Закону України "Про споживче кредитування", з 01.12.2023 року (дата укладання договору) позивач міг здійснювати нарахування процентів, у розмірі, що не перевищує 2,5%, після 23 квітня 2024 - 1,5%, після 20 серпня 2024 року позивач міг здійснювати нарахування процентів не перебільшуючи ставку в розмірі 1,00%.
Оцінюючи вимогу позивача у частині стягнення процентів, суд враховує положення частини 4 статті 263 ЦПК, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд неодноразово (наприклад, у постанові КЦС ВС від 11.09.2024 р.у справі № 204/7787/21) наголошував, що належне дослідження розрахунку заборгованості, наданого позивачем, є процесуальним обов`язком суду. У разі незгоди з наданим розрахунком або його нечіткості, суд не просто має право, а зобов`язаний самостійно перерахувати суму боргу, а не відмовляти у позові повністю.
При цьому незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови в позові у повному обсязі, оскільки суди ставили під сумнів розрахунок лише в частині періоду нарахування заборгованості. Суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 88 постанови від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 зазначила: «визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду».
Судом було здійснено перерахунок заборгованості по відсотках у період з 01.12.2023 року по 25.09.2024 року (строк дії договору), а відтак стягненню із відповідача підлягає наступний розмір процентів:
- за період з 01.12.2023 по 08.12.2023 року (8 днів) за ставкою 1,75 % становить 420,00 грн, відповідно розрахунку (3000/100х1,75% х 8).
- за період з 09.12.2023 року (дата перерахування другого траншу) по 16.12.2023 року (8 днів ) за ставкою 1,75 % становить 630,00 грн, відповідно розрахунку (4500/100х1,75% х 8).
- за період з 17.12.2023 року (дата часткового погашення боргу) по 20.12.2023 року (4 дні) за ставкою 1,75 % становить 16,01 грн, відповідно розрахунку (228,75/100х1,75% х 4).
- за період з 21.12.2023 (дата перерахування третього траншу) по 30.12.2023 року (10 днів) за ставкою 1,75 % становить 775,03 грн, відповідно розрахунку (4428,75/100х1,75% х 10).
- за період з 31.12.2023 року (дата дії зниженої відсоткової ставки) по 29.01.2024 року (30 днів ) за ставкою 2,5 % становить 3321,56 грн, відповідно розрахунку (4428,75/100х2,5% х 30).
- за період з 30.01.2024 року (дата застосування відсоткової ставки, передбаченої законом) по 22.04.2024 року (84 днів ) за ставкою 2,5 % становить 9300,38 грн, відповідно розрахунку (4428,75/100х2,5% х 84).
- за період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року (120 днів ) за ставкою 1,5 % становить 7971,75 грн, відповідно розрахунку (4428,75/100х1,5% х 120).
- за період з 21.08.2024 року по 25.09.2024 року (строк дії договору) (36 днів ) за ставкою 1 % становить 1594,35 грн, відповідно розрахунку (4428,75/100х1% х 36).
Відтак загальна сума заборгованості відповідача по відсотках за кредитом складає 24029,08 грн. (420+630+16,01+775,03+3321,56+9300,38+7971,75+1594,35) 
Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме - в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4428,75 грн, а також нарахованих відсотків в розмірі 24029,08 грн., всього 28457,83 грн.
Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Тобто, дана заява має бути подана вже після розгляду справи.
Щодо звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.
За змістом частин першої та третьої статті 136 ЦПК України, а також статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан особи, може своєю ухвалою звільнити її від сплати судового збору повністю або частково, зменшити його розмір чи відстрочити (розстрочити) його сплату.
Отже, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується лише за умови належного підтвердження особою свого майнового стану та неможливості сплатити судовий збір.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що саме на заявника покладається обов`язок довести обставини, які свідчать про неможливість сплати судового збору. Зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 761/12145/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 761/41450/16-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 761/31416/19 зроблено висновок, що посилання лише на статус пенсіонера, внутрішньо переміщеної особи чи на складне матеріальне становище без надання належних доказів не є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18, відповідно до якої питання про звільнення від сплати судового збору вирішується виключно з урахуванням належних і допустимих доказів майнового стану заявника.
Європейський суд з прав людини у рішеннях Kreuz v. Poland та Kniat v. Poland зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога щодо сплати судового збору сама по собі не порушує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Разом із тим національний суд повинен оцінити реальний майновий стан особи та співвідношення розміру судового збору з її фінансовими можливостями.
Разом із тим із поданого клопотання та доданих до нього документів убачається лише наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи та пенсіонера. При цьому жодних належних доказів, які б характеризували майновий стан позивача на момент звернення до суду, зокрема відомостей про розмір отримуваної пенсії, доходів за попередній календарний рік, довідки органу Державної податкової служби про отримані доходи, довідок про склад сім`ї, наявність осіб на утриманні, відомостей про банківські рахунки, відсутність коштів чи іншого майна, або інших доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість сплатити судовий збір, суду не надано.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подане клопотання не містить достатніх та належних доказів, які б свідчили про наявність передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» та статтею 136 ЦПК України підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, у зв`язку із чим у його задоволенні слід відмовити.
Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 2810 від 06 жовтня 2025 року, як судові витрати на оплату судового збору при зверненні із позовом.
Враховуючи прийняття рішення про часткове задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (74,69%) в розмірі 1809,29 грн.
Керуючись ст.ст.1, 2, 12,ч.2 ст.13,81, 141, 174,263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на корись Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса реєстрації: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407,заборгованість за Кредитним договором №1310-5500 від 01.12.2023 року у ромірі 28457 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 83 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на корись Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса реєстрації: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1809 (одна тисяча вісімсот дев`ять) гривень 29 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі: 

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса реєстрації: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя   В.Г. Гречана