ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 серпня 2026 року справа №360/242/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року (повне судове рішення складено 19 березня 2026 року) у справі № 360/242/26 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Коробкова Галина Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – Управління, ГУ ПФУ в Запорізькій області), з такими вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову №121630012212 від 22.01.2026 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії за віком за Списком №1 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Сєвєродонецькому державному виробничому підприємстві «Об`єднання АЗОТ» з 15.02.1993 по 31.12.1997 та призначити пенсію за віком за Списком №1 з 14.01.2026 на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив таке.
14.01.2026 ОСОБА_1 звернувся через електронний портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
26.01.2026 отримав рішення про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком №1 №121630012212 від 22.01.2026, сформовану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Відмова у призначенні пенсії за віком за Списком №1 аргументована у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу
На момент звернення вік позивача становив 51 рік 05 місяців 07 днів: фактичний - страховий стаж 41 рік 00 місяців 03 дні, з яких пільговий стаж роботи за Списком №1 – 09 років 03 місяці 20 днів; зарахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області - страховий стаж 31 рік 01 місяць 16 днів з урахуванням кратності, з яких пільговий стаж роботи за Списком №1 – 04 роки 05 місяців 03 дня.
У зв`язку зі збройною агресією більшість території ПАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ» знищене російським військами, а на території міста Сєвєродонецьк знаходяться окупанти, внаслідок чого у позивача не має можливості отримати будь-які довідки, та витяги з наказів про атестацію.
Як стверджує представник позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи на Сєвєродонецькому державному виробничому підприємстві «Об`єднання АЗОТ» з 15.02.1993 по 31.12.1997.
Згідно трудової книжки, яка була некоректно заповнена, ОСОБА_1 постійно працював на Сєвєродонецькому об`єднанні «АЗОТ». Підприємство змінило свою назву на Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання АЗОТ», про що свідчить відповідна відмітка на сторінці 3 в правому верхньому куті.
Підтвердженням пільгового стажу за Списком №1 є: трудова книжка; довідка ОК-5.
Навчання в Сєвєродонецькому технологічному інституті Східноукраїнського державного університету відбувалось на вечірній формі.
Представник позивача зазначає, що відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 06 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Отже, ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, оскільки за наявності пільгового стажу за Списком №1 9 років 03 місяці 20 днів має право на зменшення пенсійного віку на 9 років.
Представник позивача вважає рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.01.2026 №121630012212 протиправним та таким, що порушує права позивача на належний соціальний захист.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.01.2026 № 121630012212 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . 
Зобов`язано Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правових висновків суду.
Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не перебуває на обліку у відповідача та не проживає на території Запорізької області, тому покладати зобов`язання на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії вважає протиправним.
Заяву позивача від 24.09.2025 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та долучені документи в порядку екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.01.2026 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком № 1) в зв`язку з недостатністю пільгового стажу .
Страховий стаж становить 31 рік 01 місяць 16 днів (з урахуванням за списком 1 в подвійному розмірі), з них пільговий стаж за Списком 1 – 04 роки 05 місяців 03 дні.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу роботи не зараховано:
- період навчання по диплому ЛА НОМЕР_1 від 27.06.1997, оскільки цей період можливо зарахувати за умови надання уточнюючої довідки про тривалість навчання із обов`язковим зазначенням даних про закінчення повного навчального періоду або окремих його періодів, оскільки зазначений у додатку до диплому період з 01.09.1991 по 13.06.1997 (05 років 09 місяців 16 днів) перевищує нормативний термін навчання.
- період роботи з 15.02.1993 по …. року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи з посиланням на наказ про звільнення з роботи.
- період роботи з 19.02.1996 по …. року згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1991, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи з посиланням на наказ про звільнення з роботи;
Пільговий стаж зараховано на підставі спеціального стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Для визначення права на пенсію на пільгових умовах органи Пенсійного фонду України приймають уточнюючі довідки підприємств і організацій, передбачені пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Постанова № 637).
У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; накази по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Уточнююча довідка підприємства, установи, організації або їх правонаступників, передбачена п. 20 Постанови № 637, є визначальним документом у вирішенні питання щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, оскільки записи трудової книжки не містять усієї необхідної інформації, передбаченої цим пунктом.
У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці 2 пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників може підтверджуватись за даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З огляду на положення пункту 18 Порядку 637 стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувались) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні, а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій , терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).
Згідно пункту 18 Порядку № 637 до пільгового стажу зараховано період роботи на підставі відомостей по спеціальному стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб державного соціального страхування.
Оскільки позивачем не надано довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, відповідно до форми Додатку 5, що передбачено вимогами п.20 Порядку 637, періоди роботи за 1998-2002 рік було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 з урахуванням відомостей по спеціальному стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка від 14.01.2026, відповідно до якої просив призначити пенсію за віком.
Заяву позивача про призначення пенсії було передано на розгляд до ГУ ПФУ в Запорізькій області за принципом екстериторіальності, що не заперечується відповідачем.
За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 22.01.2026 № 121630012212 (далі – рішення від 22.01.2026 № 121630012212).
Зі змісту рішення від 22.01.2026 № 121630012212 вбачається, що вік заявника – 51 рік 05 місяців 06 днів. Відповідно до наданих документів страховий стаж становить 31 рік 01 місяць 16 днів (з урахуванням за сп. 1 в подвійному розмірі), з них пільговий стаж за Списком № 1 – 04 роки 05 місяців 03 дня.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу роботи не зараховано:
- період навчання по диплому ЛА НОМЕР_1 від 27.06.1997 можливо зарахувати до стажу за умови надання уточнюючої довідки про тривалість навчання із обов`язковим зазначенням даних про закінчення повного навчального періоду або окремих його періодів, оскільки зазначений у додатку до диплому період з 01.09.1991 по 13.06.1997 (5 років 09 місяців 16 днів) перевищує нормативний термін навчання;
- період роботи з 15.02.1993 по ---------- року згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 01.09.1991 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи з посиланням на наказ про звільнення з роботи:
- період роботи з 19.02.1996 по ---------- згідно трудової книжки НОМЕР_5 від 01.09.1991, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи з посиланням на наказ про звільнення з роботи.
Пільговий стаж зараховано на підставі спеціального стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З огляду на положення пункту 18 Порядку № 637 до пільгового стажу було зараховано періоди роботи на підставі відомостей по спеціальному стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Водночас зауважуємо, оскільки заявником не надано довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, відповідно до форми додатку № 5, що передбачено вимогами пункту 20 Порядку № 637, періоди роботи за 1998-2002 рік, було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 з урахуванням відомостей по спеціальному стажу, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідачем прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. 
Позивач на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
Згідно із розрахунком страхового стажу позивача форми РС-право, який було надано відповідачем, вбачається, що страховий стаж з урахуванням перетину періодів становить – 27 років 01 місяць 16 днів, додаткові роки за списком 1 – 4 роки 0 місяців 0 днів, всього для розрахунку – 31 рік 1 місяць 16 днів. Відповідачем зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди роботи: з 17.06.1997 по 31.12.1997; з 01.01.1998 по 03.06.2002 (Список № 1); з 04.06.2002 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.12.2004; з 01.01.2005 по 31.07.2024.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV, туті далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058-IV), визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Разом з тим, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Статтею 114 Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).
Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:
- призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом;
- звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи;
- порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Згідно з пунктом 1.1 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Згідно із пунктом 4.1 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Пунктом 4.2 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник сервісного центру:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 вбачається, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Згідно з пунктом 4.7 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Тобто, відмовляючи особі в призначенні/перерахунку пенсії, орган, що призначає/перераховує пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до страхового чи пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.
Дослідженням змісту рішення від 22.01.2026 № 121630012212, судом встановлено, що спірне рішення не містить відомостей щодо зарахування до страхового стажу, у тому числі стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV конкретно визначених періодів роботи позивача.
Суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.
Так, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Тобто, діючим законодавством передбачено судовий захист саме порушених прав та інтересів особи, який досягається винесенням судового рішення. Отже, захист прав - це наслідок вирішення спору, а не завдання суду.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірне рішення не містить конкретизації та зазначення усіх періодів, які не зараховано відповідачем до страхового стажу позивача, у тому числі стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV.
Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України. Недотримання цих принципів є підставою для скасування такого рішення, оскільки з тексту оскаржуваного рішення неможливо визначити, які саме періоди роботи не зараховані відповідачем до страхового (пільгового) стажу позивача, відповідно відсутні мотиви щодо відмови у призначенні такої пенсії.
Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність в оскаржуваному рішенні конкретно визначених періодів роботи ОСОБА_1 , не дозволяє суду перевірити, чи правомірно відповідні періоди роботи не зараховані до страхового (пільгового) стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.
З огляду на наведене, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.01.2026 № 121630012212 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
В задоволенні інших позовних вимог судом першої інстанції відмовлено, а стороною позивача рішення місцевого суду не оскаржено, тому має бути залишено без змін.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За встановлених в цій справі обставин, окружний суд дійшов правильного висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, є:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.01.2026 № 121630012212 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача від 14.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правових висновків суду.
Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача ГУ ПФУ в Запорізькій області не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог із обранням належного способу захисту порушених прав позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 360/242/26 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 13 серпня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук