ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
29.04.2026	Справа № 910/2778/23 (910/5953/24)	
За позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі" – 1
Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" – 2
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енерго" – 3
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Ю-Бейс”
про визнання недійсним договору про переведення боргу № 20/11/20 від 20.11.2020
в межах справи № 910/2778/23

Суддя Івченко А.М.
Представники: не з`явилися 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" арбітражний керуючий Беркут Максим Сергійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Енерго" про визнання недійсним договору про переведення боргу № 20/11/20 від 20.11.2020 в межах справи № 910/2778/23.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 залишено позовну заяву без руху та надати строк у десять днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків, а саме, надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2361,00 грн.
24.06.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2024 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 04.09.24; запропоновано відповідачам надати відзиви на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу надати відповідь на відзиви з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України.
25.07.2024 від відповідача 1 надійшов відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 відкладено підготовче засідання на 09.10.24.
09.10.2024 судове засідання не відбулося.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 призначено підготовче засідання на 13.11.24.
13.11.2024 від позивача надійшли пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 відкладено підготовче засідання на 11.12.24.
10.12.2024 від відповідача 1 надійшли заперечення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 відкладено підготовче засідання на 08.01.25.
08.01.2025 від позивача надійшли документи.
08.01.2025 судове засідання не відбулося.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 призначено підготовче засідання на 12.02.25.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 відкладено підготовче засідання на 09.04.25; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Ю-Бейс”; запропоновано третій особі надати пояснення; зобов`язано позивача направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 відкладено підготовче засідання на 04.06.25; зобов`язано позивача направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду.
29.05.2025 від відповідача 1 надійшло клопотання про застосування строків позовної давності.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 закрито підготовче провадження з розгляду заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Експериментальний науково-виробничий центр "Фобос" арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича про визнання недійсним договору про переведення боргу № 20/11/20 від 20.11.2020 в межах справи № 910/2778/23; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 27.08.25.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2025 відкладено розгляд справи на 01.10.25.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 відкладено розгляд справи на 05.11.25.
05.11.2025 судове засідання не відбудеться. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 призначено розгляд справи на 21.01.26.
21.01.2026 від позивача надійшло клопотання про відкладення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 відкладено розгляд справи на 04.02.26.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 відкладено розгляд справи на 18.02.26.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 відкладено розгляд справи на 29.04.26.
В судовому засіданні судом розглянуто позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
Позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ «Вінд Солар Енерджі» подано кредиторську заяву з вимогами до боржника суму 19 352 411,42 грн., з яких заборгованість: 19 347 043,42 грн. (основне зобов`язання); 5 368,00 грн. (судовий збір).
Заявник зазначав, що у ТОВ «ЕНВЦ «Фобос» виникла заборгованість перед ТОВ «Вінд Солар Енерджі» у розмірі 19 352 411,42 грн. на підставі Договору про переведення боргу №20/11/20 від 20 листопада 2020 року та Акту звірки взаєморозрахунків за 01.01.23 - 12.05.23. До заяви, зокрема, було долучено копії зазначених договорів.
Позивач зазначає, що наразі існують підстави для визнання недійсним Договору про переведення боргу №20/11/20 від 20 листопада 2020 року, оскільки наявні підстави вважати, що у момент укладення цей правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, був вчинений боржником з метою завдання шкоди кредиторам ТОВ «ЕНВЦ «Фобос».
Частиною 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що розпорядник майна, крім іншого, зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; проводити інвентаризацію майна боржника та визначати його вартість.
Відповідно до ч. 9 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у томі числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.
Як зазначалось вище, в ході здійснення процедури розпорядження майном арбітражним керуючим Беркутом М.С. встановлено, що боржником у той період, коли у нього уже існувала заборгованість перед кредиторами - укладено правочин, за яким боржник взяв на себе грошові зобов`язання ТОВ «Фактор Енерго» у розмірі 19 347 043,42 грн. без будь-якої економічної доцільності та без наміру виконати вказане зобов`язання.
Між ТОВ «Фактор Енерго», ТОВ «ЕНВЦ «Фобос» та ТОВ «Вінд Солар Енерджі» укладено Договір про переведення боргу №20/11/20 від 20 листопада 2020 року.
Пунктом 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний боржник (ТОВ «Фактор Енерго») переводить Новому боржнику (ТОВ «ЕНВЦ «Фобос») свій борг у вигляді грошового зобов`язання на загальну суму 19 347 043,42 грн., що виник за Договором переведення боргу №02/11/20 від 02.11.2020 року на суму 19 347 043,42 грн., а Новий боржник зобов`язується виконати зазначене грошове зобов`язання та приймає на себе обов`язки Первісного боржника відповідно до умов зазначеного вище Договору.
Пунктом 2.1. Договору відповідно до умов цього договору, Первісний боржник зобов`язується провести розрахунок з Новим боржником шляхом перерахування грошових коштів у сумі 19 347 043,42 гри. на його поточний рахунок або в інший спосіб, визначений сторонами та не заборонений чинним законодавством України не пізніше 31 грудня 2023 року.
Пунктом 2.2. Договору борг вважається переведеним з дати укладання цьогч. Договору.
Пунктом 3.2. Договору Новий боржник зобов`язується виконати обов`язки Первісного боржника перед Кредитором (ТОВ «Вінд Солар Енерджі») в строк до 20 листопада 2023 року.
Пунктом 3.3. Договору Новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (копії документів), пов`язана з Основним договором.
З аналізу історії господарської діяльності боржника, особи що заявила кредиторські вимоги ТОВ «Вінд Солар Енерджі» та ТОВ «Фактор Енерго» вбачається, що договір про переведення боргу №20/11/20 від 20.11.2020 не був спрямований на реальне настання правових наслідків, його було вчинено виключно з метою завдання шкоди кредиторам ТОВ «ЕНВГ «Фобос».
Станом на дату взяття ТОВ «ЕНВЦ «Фобос» на себе зобов`язань у боржника вже була наявна заборгованість перед:
- ГУ ДПС у м. Києві - з податку на додану вартість ППР (форма «Р») №0004882202 від 29.10.2015 у розмірі 7 398 192,75 грн.; адміністративні штрафи та інші санкції ППР (форма «ПС») №1268140301 від 26.10.2016, яким нараховано штрафні санкції у розмірі 365 400,00 грн.; ППР (форма «ПС») №0515481208 від 14.08.2018, яким нараховано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн.; нараховано пені відповідно до ст. 129 ПК України на ППР №1268140301 від 26.10.2016 у розмірі 147 467,32 грн.; нараховано пені відповідно до ст. 129 ПК України на ППР №0515481208 від 14.08.2018 у розмірі 42,16 грн.
- ГУ ДПС у Житомирській області - орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 1 258 879,72 грн.
- ПАТ «Фортуна-Банк» (правонаступник ТОВ «Стар Інвестмент Ван») - Договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04КЛ/03/1498/ЮР, за умовами якого останньому було надано кредит з максимальним лімітом заборгованості 478000 (чотириста сімдесят вісім тисяч) доларів США.
- ТОВ «Бестом» (правонаступник ТОВ «ФК «Ю-Бейс») - заборгованість за договором поставки №191216БТД від 19.12.2016 та договором про переведення боргу №021117ТДБФ від 02.11.2017 в розмірі 2 281 892,00 грн.
- Черкаська міська рада - заборгованість за період з 07 жовтня 2015 року по ЗО вересня 2018 року, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі №910/15482/18, яким стягнуто з Боржника: 249 138,64 грн. основного боргу; 13 371,06 грн. пені; 3 937,65 грн. судового збору; - заборгованість за період з 01 жовтня 2018 року по ЗО вересня 2019 року, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2020 у справі №910/16871/19, яким стягнуто з Боржника: 314 304,80 грн. основного боргу,- 23 430,58 грн. пені; 5 066,03 грн. судового збору,- - заборгованість за період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 у справі №910/16582/20, яким стягнуто з Боржника: 238 808,70 грн. основного боргу; 1 968,05 грн. пені; 3 611,65 грн. судового збору,- - заборгованість за період з 01 серпня 2020 року по ЗО вересня 2021 року, що підтверджується рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.01.2022 у справі №925/1589/21, яким стягнуто з Боржника: 371 480,20 грн. основного боргу; 5 572,20 грн. судового збору.
- ГУ ДПС в Івано-Франківській області - заборгованість з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 1 668 450,03 грн., що підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2017 по справі №826/14605/17,
- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2020 по справі №640/10895/19, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2021 по справі №640/21797/20, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2022 по справі №640/36255/21.
- ГУ ДПС у Вінницькій області - заборгованість з орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно на загальну суму 273 026,35 грн., що підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2019 по справі N=640/4636/19 та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 по справі №640/29027/20.
- ТОВ «НК Фаворит Ойл» - Договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги N502/08-16 від 02 серпня 2016 року на загальну суму 6 790 000,00 грн., а 25.04.2019 вказана сума зменшилась до 5 590 000,00 грн.
- ГУ ДПС у Черкаській області - заборгованість з орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно на загальну суму 122 882,42 грн., що підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2018 по справі №826/235/18.
Укладення договору про переведення боргу №20/11/20 від 20.11.2020 призвело до істотного збільшення розміру зобов`язань ТОВ «ЕНВЦ «Фобос», зменшення платоспроможності останнього та завдало шкоди кредиторам підприємства у-розмірі принаймні 19 347 043,42 грн., оскільки наявність у боржника штучно створеної заборгованості за оскаржуваним договором значно ускладнює погашення кредиторських вимог реальних кредиторів у справі № 910/2778/23.
Пунктом 3.3. Договору Новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, ш йому була передана вся необхідна інформація (копії документів), пов`язана з Основним договором.
Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. 
Окрім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 у справі № 910/2778/23 відмовлено ТОВ «Вінд Солар Енерджі» у визнанні кредитором до боржника на суму 19 347 043,42 грн. Ухвала залишена в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 25.03.2026.
У вказаній ухвалі зазначено: «приймаючи до уваги відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження правової природи боргу, переведеного на ТОВ "ЕНВЦ "Фобос" за договором № 20/11/20 від 20.11.2020, та відсутність первинних документів на підтвердження заявлених грошових вимог, суд дійшов висновку відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінд Солар Енерджі» у визнанні кредитором боржника на суму 19 352 411,42 грн.»
На підставі вищевикладеного, позовна заява є обґрунтованою.
Проте, відповідачем 1 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності.
В силу приписів статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно із частиною першою статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності в силу вимог частини другої статті 260 Цивільного кодексу України не може бути змінений за домовленістю сторін.
За змістом частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 у справі №910/2778/23 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний науково- виробничий центр «Фобос» (03039, м. Київ, вул. Фрометівська, буд. 2, корп. 5; код ЄДРПОУ 14274600) відкрито процедуру розпорядження майном боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1954 від 15.10.2020 року.
Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У визначенні початку перебігу строку позовної давності має значення не лише встановлення, коли саме особа, яка звертається за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, довідалася про порушення цього права або про особу, яка його порушила, а й коли ця особа об`єктивно могла дізнатися про порушення цього права або про особу, яка його порушила.
Таким чином, датою початку перебігу строку позовної давності слід вважати 20 листопада 2020 року.
Презумпція обізнаності особи про порушення її прав може бути спростована іншою стороною у справі, що кореспондується зі змістом статті 74 ГПК України щодо обов`язку сторони господарського процесу довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме боржник, а не арбітражний керуючий (розпорядник майна), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатися боржник в особі уповноваженого органу.
Правильність наведеної позиції стосовно правил перебігу позовної давності у справах про банкрутство також підтверджується конструкцією частини першої статті 261 ЦК України, в основу якої покладено принцип єдності (одинності) суб`єкта, чиї права порушено.
Аналіз норм права, якими врегульовані питання позовної давності, дає підстави для висновку, що в разі коли законодавець вживає слова "свої цивільні права", "цивільні права особи", "здійснення права", він має на увазі право, яке належить одній особі, право однієї особи, а не декількох осіб, якщо інше прямо не зазначено у тексті відповідної норми.
Тож при тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, дізналася або могла дізнатися особа, що є носієм права, або про особу, яка його порушила, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження із захисту цього права. У справах про банкрутство такою особою є арбітражний керуючий, на якого за законом на підставі рішення суду покладаються обов`язки та надаються повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора.
При цьому і в разі пред`явлення у межах справи про банкрутство позову самою особою, право якої порушене (боржником), і у разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, якою може бути арбітражний керуючий, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.
Посилання розпорядника майна ТОВ «Експериментальний науково-виробничий центр «Фобос» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича в позовній заяві на те, що він дізнався про наявність порушеного права лише після визнання 12.06.2024 року в судовому засіданні Господарського суду м. Києва по справі №910/2778/23 вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД СОЛАР ЕНЕРДЖІ» до боржника, не є достатньою підставою для подовження строку позовної давності та для заявления вимог, в тому числі і до відповідача-1, про визнання недійсним договору про переведення боргу №20/11/20 від 20 листопада 2020 року. Безпосередньо, перебіг позовної давності по даному договору розпочався саме 20.11.2020 та відповідно закінчився 20.11.2023.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався законами України та є діючим на сьогоднішній день.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-УІІІ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Ураховуючи те, що перебіг процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могло б бути визнано поважною причиною для поновлення процесуального строку.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 по справі №990/115/22, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку . Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку . Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Перебіг позовної давності закінчився 20.11.2023.
На підставі чого, суд вирішив застосувати наслідки спливу позовної давності за позовними вимогами та відмовити у задоволенні позову повністю.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позовної заяви відмовити повністю. 
2. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 22.07.2026.

Суддя А.М. Івченко