Справа № 164/1448/26 
п/с 1-кп/164/249/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 12026035590000072 від 08 червня 2026року, про обвинувачення: 

ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ситниця Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - 

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 21 липня 2026 року постановлено розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 12026035590000072 від 08 червня 2026року у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлено, що 06 червня 2026 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту, який виник на грунті ревнощів, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив правою рукою за кисть лівої руки своєї дружини ОСОБА_4 та здійснив її викручування, після чого відштовхнув потерпілу від себе внаслідок чого остання вдарилась внутрішньою частиною правого плеча об кут дверної коробки, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині, на тильній та долонній поверхнях лівої кисті, забою 1-го пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином своїми протиправними діями, що виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до заяви від 30 червня 2026 року потерпіла ОСОБА_4 згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, що передбачено ч. 2 ст. 302 КПК України, а також не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Згідно із заявою від 30 червня 2026 року обвинувачений  ОСОБА_3  беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених в результаті проведення досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.  ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості  ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті проведення досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердила захисник ОСОБА_5 .
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 12026035590000072, вважає доведеним, що  ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
До обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Згідно з ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, про те працює в сфері будівництва на замовлення громадян,суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій  ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого  ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 110, 369-371, 373-374, 381-382, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В: 
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Маневицького районного суду
Волинської області ОСОБА_1