Справа № 450/2418/26 
Провадження № 2/450/2246/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючої судді   Мельничук І. І.
при секретарі    Дикій О. Ю.
за участю позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд звільнити його від сплати аліментів, призначених для утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання, призначених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області № 450/1579/25 у зв`язку із працевлаштуванням дитини та відсутністю потреби у матеріальній допомозі, починаючи з дати подання позову.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2025 року у справі 450/1579/25 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.04.2025 року у зв`язку з навчанням, але більше як до досягнення ним 23-х років. На даний момент дитина ОСОБА_3 досягла повноліття (19 років) навчається у відокремленому структурному підрозділі «Автомобільно-дорожній «Фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» на денній формі навчання з 01.09.2022 року до 30.06.2026 року. З 24.10.2025 року ОСОБА_3 працевлаштувався, що підтверджується довідкою з місця роботи про те, що він дійсно працює та довідкою про доходи. Вказує, що наявність постійного доходу у дитини свідчить про те, що вона має змогу постійно забезпечувати свої потреби, а отже правові підстави для стягнення аліментів з нього зникли. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.07.2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.
Протокольною ухвалою від 11.08.2026 року справу призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні 11.08.2026 року, в якості свідка, судом було допитано ОСОБА_3 , який пояснив, що є сином сторін, відносно якого стягуються аліменти, зазначив, що йому виповнилось 19 років, навчався у відокремленому структурному підрозділі «Автомобільно-дорожній «Фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» спочатку на денній формі навчання, однак поступив на заочне навчання та почав працювати слюсарем з ремонту автомобілів, потреби всі свої закриває, зароблених на роботі коштів йому вистачає, а тому вважає, що можна припинити стягнення аліментів з його батька. 
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 11.08.2026 року позов підтримав, просив задоволити з підстав, викладених у ньому.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Відзиву та клопотань до суду не скеровувала.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку: 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2025 року у справі № 450/1579/25, провадження 2/450/1459/25 вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання, - задоволити частково; стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.04.2025 і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Довідкою від 12.01.2026 року, виданою ФОП ОСОБА_5 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , підтверджується те, що ОСОБА_3 дійсно працює в організації ФОП ОСОБА_5 на посаді слюсаря з ремонту автомобілів з 24.10.2025 року по теперішній час.
Із довідки про доходи № Ли00-000001 від 08.05.2026 року, виданої ФОП ОСОБА_5 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_5 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на основній формі працевлаштування та займає посаду слюсаря з ремонту автомобілів, загальна сума доходу за період з жовтня 2025 року по квітень 2026 року без урахування аліментів становить 44 641,05 грн. (заробітна плата: нараховано – 54 107,96 грн., податок з доходів фізичних осіб – 9 466,91 грн.).
Згідно до вимог ч. 2 ст.166 та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Якщо повнолітня дочка чи син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане положення вбачається у змісті ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України.
Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, що відповідає приписам п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. 
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Аналізуючи в сукупності вище викладене, суд остаточно приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, оскільки на даний час син позивача навчається на заочній формі навчання, працевлаштований, отримує заробітну плату, а відтак має можливість самостійно забезпечувати власні потреби, що також підтверджено його поясненнями у судовому засіданні та не спростовано відповідачем. При цьому, допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив факт свого працевлаштування, зазначив, що перейшов на заочну форму навчання, а також прямо вказав, що отриманих ним від роботи коштів достатньо для забезпечення його потреб та що він самостійно їх забезпечує.
Суд враховує, що сама по собі обставина працевлаштування повнолітньої дитини не може розглядатися як безумовна підстава для припинення обов`язку батьків щодо її утримання, оскільки відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України визначальним є встановлення сукупності юридичних фактів, у тому числі наявності потреби повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання.
Разом з тим, у даній справі судом встановлено не лише факт працевлаштування ОСОБА_3 , а сукупність обставин, які свідчать про зміну його матеріального становища після ухвалення рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2025 року. Зокрема, ОСОБА_3 змінив форму навчання з денної на заочну, почав працювати на основному місці роботи за посадою слюсаря з ремонту автомобілів, отримує регулярний дохід, що підтверджується відповідними письмовими доказами, а також особисто підтвердив у судовому засіданні, що отриманих ним коштів достатньо для самостійного забезпечення власних потреб.
Таким чином, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи відсутня одна з необхідних умов для подальшого покладення на ОСОБА_1 обов`язку щодо утримання повнолітнього сина, передбачена частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України, а саме потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.
При цьому суд враховує положення частини четвертої статті 273 ЦПК України, відповідно до якої, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Отже, встановлені судом обставини є такими, що впливають на тривалість та припинення раніше присуджених періодичних платежів, а тому є правовою підставою для припинення подальшого стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для припинення стягнення аліментів з дати подання позовної заяви, як про це просить позивач.
Оскільки, правовий аналіз змісту положень ст. 191 СК України, ст. 430 ЦПК України в сукупності з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, дає підстави зробити висновок, що діючим законодавством не передбачено припинення стягнення аліментів за минулий період, а тому стягнення аліментів слід припинити починаючи з дня набрання вказаним рішенням суду законної сили, а не з моменту коли дитина почали проживати разом з батьком.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 з дня набрання рішенням суду законної сили, а в частині вимоги про припинення стягнення аліментів з дати подання позовної заяви — задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 199 СК України, ст. 12, 76-78, 81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,– задоволити частково.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, визначених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.06.2025 року у справі № 450/1579/25.
Стягнення аліментів припинити починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.
В решті вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст судового рішення складено 10.09.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук