Виноградівський районний суд Закарпатської області 
______________________________________________________________
Справа № 299/3187/26
Номер провадження 3/299/927/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі – головуючий суддя Кашуба А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 , не працює (дані зі слів), 
за ч. 2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Громадянин України ОСОБА_1 08.07.2026 о 00-05 год на напрямку 108 прикордонного знаку на території Вилоцької ОТГ Берегівського району Закарпатської області у прикордонній смузі був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 150 метрів до державного кордону вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України до Угорщини поза пунктом пропуску.
Крім того, ОСОБА_1 звинувачується у тому, що вчинив вказане діяння повторно протягом року.
Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.204-1 КУпАП за кваліфікуючою ознакою «дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».
Особа не з`явилася в судове засідання. Судова повістка доставлена у смс-повідомленні на мобільний телефон, номер якого зазначено особою у відповідній заявці. Причин неявки не повідомив. Клопотань не подав. Розгляд справи проведено у відсутності особи, що притягається до адмінвідповідальності, відповідно до вимог ст.268 КУпАП.
Вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши подані письмові докази - протокол затримання, протокол особистого огляду, рапорт, схему виявлення та затримання, копію паспорту, Довідку ВЧ НОМЕР_1 , документ, роздрукований із Єдиного державного реєстру судових рішень «Постанова» у справі №297/3275/25, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі підтверджені зібраними у справі доказами обставини справи в їх сукупності, суд вирішив наступне.
Суд встановив, що громадянин України ОСОБА_1 08.07.2026 о 00-05 год на напрямку 108 прикордонного знаку на території Вилоцької ОТГ Берегівського району Закарпатської області у прикордонній смузі був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 150 метрів до державного кордону вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України до Угорщини поза пунктом пропуску.
Ці обставини, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли підтвердження сукупністю належних та допустимих доказів, зібраних службовою особою, що склала протокол, дані з яких узгоджуються між собою: протокол затримання, протокол особистого огляду, рапорт, схему виявлення та затримання.
Наданий відділом ПС «Вилок» письмовий доказ як документ на підтвердження повторності діяння - Постанова у справі №297/3275/25, виготовлена із Єдиного державного реєстру судових рішень – суд відхиляє як неналежний, бо цей документ не містить інформації, що підлягає доказуванню. Тест судового рішення знеособлений – не зазначено імені правопорушника, інших його персональних даних, знеособлена і інша інформація, що має доказове значення.
Тому обвинувачення у частині твердження, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті – недоведене. 
Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно дост. 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року
№ 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.
Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Тому, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 , слід перекваліфікувати як спроба перетину державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, за що передбачено настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, а ОСОБА_1 є винним у вчиненні цього діяння.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, суд застосовує до правопорушника стягнення у межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі.
На підставі ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 23, 24-1,33, 40-1, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп). 

Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA668999980313000106000007401, код класифікації доходів бюджету 21081100.
Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.
Суддя | Кашуба А. В.