Справа № 139/506/26
Провадження № 3/139/107/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12 серпня 2026 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,не працюючої, громадянки України, 

У С Т А Н О В И В:
09.07.2026 до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП) відносно ОСОБА_1 .
Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 276 та ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП розглядається за місцем його вчинення у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Враховуючи наведене, протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те посадовою особою, а справи підвідомчі Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748969, складеного 01.07.2026 за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Лучинчик, вулиця Шевченка, будинок 47 старшим інспектором СЮП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, капітаном поліції Тихолазом А.А. (у тексті - протокол серії ВАД № 748969 від 01.07.2026 та/або протокол про адміністративне правопорушення, та/або протокол), 04.06.2026 о 21:30 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання ухилилась від покладених на неї ст. 150 СКУ обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній випив 150 мл розчину парацетамолу та був госпіталізований до Могилів-Подільської ОЛІЛ, що могло призвести до тяжких наслідків.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748970, складеного 01.07.2026 за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, село Лучинчик, вулиця Шевченка, будинок 47 начальником СЮП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, майором поліції Бессарабець А.В. (у тексті - протокол серії ВАД № 748970 від 01.07.2026 та/або протокол про адміністративне правопорушення, та/або протокол), 01.07.2026 о 12:00 год. гр. ОСОБА_1 ухилилася від покладених на неї ст. 150 СКУ обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не забезпечивши їх належними умовами проживання.
Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 09.07.2026 справи про зазначені адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні 04.06.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. щиро розкаялася. Викладені в протоколі обставини підтвердила. 
Вину у вчиненні 01.07.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, ОСОБА_1 не визнала, викладені в протоколі серії ВАД № 748970 від 01.07.2026 обставини заперечила. Повідомила, що дітям створені належні умови проживання, адже в будинку завжди прибрано і чисто.
Щодо вчинення ОСОБА_1 01.07.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 9 Конституції України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини (у тексті - ЄСПЛ) як джерело права.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A, заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.
ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення від 09.06.1998 у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії»; п. 54 рішення від 19.02.2009 у справі «Шабельник проти України»), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Європейською конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (у тексті - Конвенція). Зазначені рішення ЄСПЛ підтверджують необхідність неухильного дотримання приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП щодо покладення обов`язку збирання доказів на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 01.07.2026 адміністративного правопорушення суду надано: 1) її письмові пояснення від 01.07.2026 і 2) протокол серії ВАД № 748970 від 01.07.2026.
Щодо своїх пояснень, ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила, що вони написані працівником поліції, а вона їх підписала не прочитавши.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, то як зазначалося вище, він сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Крім того в протоколі не зазначено, в чому полягає незабезпечення ОСОБА_1 належних умов проживання своїх дітей, тобто не вказана об`єктивна сторона, яка є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення.
Інших доказів вчинення ОСОБА_1 01.07.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, матеріали справи не містять.
Щодо вчинення ОСОБА_1 04.06.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Факт ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748969 від 01.07.2026 відомостями; письмовими поясненнями від 04.06.2026 матері неповнолітнього ОСОБА_2 . ОСОБА_1 і лікаря-педіатра КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» Могилів-Подільської міської ради ОСОБА_5 . Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 підтверджується, що його матір`ю є ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 184 КУпАП може бути накладене судом не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення (ч. 2 ст. 38 КУпАП).
Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пом`якшуючою відповідальність ОСОБА_1 обставиною, передбаченою ст. 34 КУпАП, суддя визнає її щире розкаяння у вчиненому адміністративному правопорушенні. Передбачених ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Вивчивши та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка визнала свою вину, з викладеними в протоколі обставинами погодилась, щиро розкаялась, зобов`язалась в подальшому дотримуватись закону та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, беручи до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, суд приходить до висновку, що можливим та правильним є призначення їй передбаченого санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП покарання у виді попередження. Такий вид та розмір адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 для працездатних осіб установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 грн. Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У зв`язку з цим з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, ст. ст. 1, 8, 9, 23, 26, 33, 40-1, 221, 248, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА