Справа № 675/846/26 
Провадження № 2/675/924/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
"07" липня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді - Пашкевича Р. В., 
за участю: секретаря судового засідання – Гедзенюк В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В :
В червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (надалі ТОВ «СВЕА ФІНАНС» чи позивач) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованості за:
- кредитним договором №4977842 в розмірі 7777,59 грн.;
- кредитним договором №1767469 в розмірі 31976,97 грн., а всього 39754,56 грн., а також судові витрати.
Вимоги мотивовані тим, що 18.09.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (по тексту рішення ТОВ «Лінеура Україна», первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4977842 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Вказує і те, що відповідно до Розділу 1 кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів зі стандартною процентною ставка 1,00% на день.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на його картку № НОМЕР_1 , яку він вказав при оформленні кредиту.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
26.06.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу №01.02-14/25, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №01.02-14/25 від 26.06.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4977842 складає: 7777,59 грн.: заборгованість за сумою кредиту – 1999,98 грн; заборгованість по відсотках – 4777,61 грн;заборгованість за пенею, штрафом -1000,00 грн.
Крім того, 14.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладено договір №1767469 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 зареєструвався в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та заповнив електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за адресою https://selfiecredit.ua.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 14.09.2024 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №1767469 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору, за обраними ОСОБА_1 параметрами терміну і суми кредиту. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає позичальнику кредит в гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 7000,00 грн. шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. У зв`язку з чим, станом на день подачі позовної заяви, утворилась заборгованість за договором №1767469 від 14.09.2024 року у розмірі 31976,97 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 6999,97 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 12720,00 грн та пеня у розмірі 12257,00 грн.
29.04.2025 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» уклали договір факторингу №01.02-09/25, за умовами якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняло належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №1767469, укладеним із відповідачем
Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаними кредитними договорами в загальному розмірі 39754,56 грн та судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 09.06.2026 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав.
Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників.
У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що 18.09.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір №4977842 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту 2000 грн, яка перераховується за реквізитами електронного платіжного засобу позичальника № НОМЕР_1 . Строк, на який надається кредит - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка 1,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Знижена процентна ставка 0,01% в день.
Договір №4977842 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.09.2024 року, додаток №1 до договору підписані ОСОБА_1 електронним підписом 55238.
За інформацією ТОВ «Пейтек Україна» №20250627-402 від 27.06.2025 року, між ТОВ «Пейтек Україна» і ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір на переказ коштів №03012024-1 від 03.01.2024 року. Відповідно до зазначеного договору 18.09.2024 року від ТОВ «Лінеура Україна» перераховано кошти клієнту за реквізитами електронного платіжного засобу позичальника № НОМЕР_3 у сумі 2000 грн, призначення -платежу зарахування на картку.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Лінеура Україна» за договором №4977842 від 18.09.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 7777,59 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту – 1999,98 грн; заборгованість по відсотках – 4777,61 грн; заборгованість за пенею, штрафом -1000,00 грн
26.06.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-14/25, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ ««СВЕА ФІНАНС» право вимоги відносно боржників ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі відносно ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4977842 від 18.09.2024 року.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-14/25 від 26.06.2025 вбачається, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 7777,59 грн, з яких: 1999,98 грн сума заборгованості за кредитом; 4777,61 грн сума заборгованості за процентами та заборгованість за пенею, штрафом 1000,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4977842 від 18.09.2024 року вбачається, що станом на 26.06.2025 року за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 7777,59 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту – 1999,98 грн; заборгованість по відсотках – 4777,61 грн; заборгованість за пенею, штрафом -1000,00 грн.
Крім того, 14.09.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір №1767469 про надання споживчого кредиту за продуктом NewShort.
Договір №1767469 про надання споживчого кредиту за продуктом NewShort, додаток №1 до нього графік платежів за договором, додаток №2 до нього інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е291.
Відповідно до умов кредитного договору №1767469 товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Кредит надається строком на 360 днів. (п.1.3. договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 7000,00 грн. (п.1.2. договору).
Відповідно до п.п. 1.5., 1.5.1. договору тип процентної ставки- фіксована; стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 .
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та у строк, передбаченими умовами договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» №20250508-1451 від 08.05.2025 року щодо здійснення переказу грошових коштів на карту № НОМЕР_2 в розмірі 7000,00 грн. 
29.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-09/25, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №1767469 про надання споживчого кредиту, що укладений між ТОВ«СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем, що підтверджується договором факторингу №01.02-09/25, актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №01.02-09/25 від 29.04.2025 року, витягом з Реєстру боржників за договором факторингу №01.02-09/25 від 29.04.2025 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №10049 від 30.04.2025 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1767469 про надання споживчого кредиту від 14.09.2024 року, заборгованість боржника ОСОБА_1 станом 29.04.2025 року становить 31976,97 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 6999,97 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 12720,00 грн., пеня 12257,00 грн.
Фінансові установи виконали свої зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитних договорів, однак позичальник свої зобов`язання з договорами не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами факторингу.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача пені, штрафу в сумі 1000,00 грн та 12257,00 грн відповідно суд дійшов таких висновків.
24 лютого 2022року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 рокує Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та діє дотепер.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення штрафу, пені в сумі 1000,00 грн та 12257,00 грн задоволенню не підлягають, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за:
- кредитним договором №4977842 від 18.09.2024 року в розмірі 6777,59 грн.,з яких: тіло кредиту 1999,98 грн. та проценти 4777,61 грн;
- кредитним договором №1767469 від 14.09.2024 року в розмірі 19719,97 грн.,з яких: тіло кредиту 6999,97 грн. та проценти 12720,00 грн., що в загальному розмірі становить 26497,56 грн.
Відповідач не оспорив заборгованості за кредитним договором, власного розрахунку не надав та не надав суду доказів погашення кредитної заборгованості.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 66,65% (26497,56:39754,56х100), з урахуванням приписів п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1774,49 грн. (2662,40х66,65%).
Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 48, 51, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп – НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місце знаходження - 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; код ЄДРПОУ – 37616221) заборгованість за кредитним договором №4977842 від 18.09.2024 року в розмірі 6777 (шість тисяч сімсот сімдесят сім) грн 59 коп., заборгованість за кредитним договором №1767469 від 14.09.2024 року в розмірі 19719 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн 97 коп., а також судовий збір у розмірі 1774 (одна тисяча сімсот сімдесят чотири) грн. 49 коп.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»: місце знаходження - м. Київ, вул. Іллінська, 8; код ЄДРПОУ – 37616221.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп – НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 07 липня 2026 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич