ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/486/26 Справа № 712/3158/26 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП | Головуючий у І інстанції Пронька В. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Демиденко М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 655,60 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 03.03.2026 о 22 год. 50 хв. в м. Черкаси, вул. Самійла Кішки. 185, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки гр. ОСОБА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою серії ЕНА № 4220891 від 08.03.2025, чим порушив п. 2.1. ПДР. Внаслідок таких дій було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 605604 від 03.03.2026 за ч.5 ст.126 КУпАП. 

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2026 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 655,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить: 
1. Скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.05.2026 та визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. 
2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУПАП - у зв`язку із відсутністю в його діях склалу вказаного адміністративного правопорушення
Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною передчасно та такою, що не відповідає вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних та матеріальних норм права, і за таких умов підлягає скасуванню.
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, дане твердження суду першої інстанції є передчасним на не відповідає дійсним обставинам справи. 
З відеозапису, який міститься в матеріалах адміністративної справи, зафіксований рух транспортного засобу, однак жодних порушень ПДР України ОСОБА_1 допущено не було. Більш того, жодної постанови, яка б підтверджувала порушення ПДР України працівниками поліції не складалась.
Вказує, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ПДР України, які б відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали б право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. 
Вказує, що в матеріалах справи немає жодних доказів того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 03.03.2026 о 22 год. 50 хв. в м. Черкаси, вул. Самійла Кішки. 185, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки гр. ОСОБА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою серії ЕНА № 4220891 від 08.03.2025, чим порушив п. 2.1. ПДР. Внаслідок таких дій було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 605604 від 03.03.2026 за ч.5 ст.126 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 445995 від 07.09.2025, року, де зазначено, що 03.03.2026 о 22 год. 50 хв. в м. Черкаси, вул. Самійла Кішки. 185, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Тоуоta Соrola д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки гр. ОСОБА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою серії ЕНА № 4220891 від 08.03.2025, чим порушив п. 2.1. ПДР. Внаслідок таких дій було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 605604 від 03.03.2026 за ч.5 ст.126 КУпАП.(а.с.1);
- даними копії постанови серії ЕНА № 4220891 від 08.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з якої вбачається, що 08.03.2025 року до ОСОБА_1 застосоване стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн.(а.с.2);
- даними рапорту поліцейського взводу 1 роти 4 БУПП в Черкаській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Олег Овчаренка від 03.03.2026 року, де зазначено, що що під час несення служби 03.03.2026 року було помічено автомобіль Тоуоta Соrola д.н.з. НОМЕР_1 , котрий рухався з порушенням ПДР за адресою м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 185. Було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм було встановлено, що останній не має посвідчення водія відповідної категорії, так як ніколи його не отримував, також було встановлено, що правопорушення вчинено повторно протягом року гр. ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою ЕНА №4220891 від 08.03.2025 року. Було складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП ЕПРІ №605604 та винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, ЕНА №6761596. Від керування транспортним засобом відсторонений. Подія фіксувалась на нагрудні боді камери №232374, №472489.
- даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції якими зафіксовано виявлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, обставини спілкування працівників поліції з водієм та подальшого складання щодо нього адміністративних матеріалів.(а.с.6).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Доводи апелянта щодо відсутнодті законних підстав для зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема рапортом працівника поліції та відеозаписами з нагрудних боді-камер поліцейських, з яких вбачається факт зупинки транспортного засобу та подальшого спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 . 
При цьому, відповідно до положень ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі порушення водієм Правил дорожнього руху України. 
Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було складено окремої постанови за фактом порушення Правил дорожнього руху України, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу, є також необгрунтованими, оскільки саме по собі не складання відповідної постанови не свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу та не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. 
Доводи апелянта щодо недоведеності повторності вчинення правопорушення, є також необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять постанову серії ЕНА №34220891 від 08.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, що підтверджує наявність кваліфікуючої ознаки повторності пратягом року. 
Доводи апелянта про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії, є також необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна довідка начальника відділу адміністративної практики УПП в Черкаській області майора поліції Кондратюка О. від 04.03.2026, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. 
Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовуються його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та підтверджуються відеофіксацією патрульних поліцейських.
Отже, даючи оцінку наявним у справі дослідженим доказам як окремо, так і в їхній сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що у діянні ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, яке було зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.1а ПДР України, а також наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки щодо ОСОБА_1 встановлено наявність обох обов`язкових кваліфікуючих ознак цього складу правопорушення, зокрема: 1) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами; 2) повторність вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення автомобіля.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 25.05.2026 року, немає.

Керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок