Головуючий І інстанції: Прасол Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 р. 	Справа № 546/230/15-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Фоміної Л.О. , Мінаєвої К.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026, вул. Шевченка, 69, смт. Велика Багачка, Великобагачанський, Полтавська, 38300 по справі № 546/230/15-а
за позовом ОСОБА_1 
до  Решетилівської міської ради   
про скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області із заявою в якій просила суд зобов`язати Решетилівську міську раду подати звіт про виконання окремої ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2016.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 28.01.2016 Великобагачанський районний суд Полтавської області за результатами розгляду справи №546/230/15-а ухвалив постанову та постановив окрему ухвалу (№ у ЄДРСР - 55295926). Підставою постановлення окремої ухвали стало те, що текст оригіналу оскаржуваного рішення не відповідає тексту оскаржуваних рішень, які видавалися відповідачем і надані на запит суду: в оригіналі рішення ( п. 12 загального рішення з земельних питань) зазначено «надати дозвіл на розробку технічної документації з інвентаризації земель громадського призначення в межах населених пунктів Решетилівської селищної ради», а в копії рішення, яке було їй видано та надано на вимогу суду зазначено «дати дозвіл на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок житлової та громадської забудови в межах населених пунктів на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області». Відповідач скористався тим, що суддя Лисенко Н.В. пішла у відставку і не виконав окрему ухвалу. Доказом того, що відповідач не виконав окрему ухвалу є відсутність у матеріалах справи документів у порядку її виконання. 30.04.2026 Другим апеляційним адміністративним судом була прийнята постанова, якою встановлено, що постанова Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2016 немає зобов`язального характеру. Виконання завдань адміністративного судочинства у даній справі визначено окремою ухвалою, виконання окремої ухвали поновить права заявника, за захистом яких вона зверталася до суду. Окрема ухвала Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2016, у контексті спору виступає засобом захисту її прав. Оскільки розбіжності у текстах рішень ( копії і оригіналу) стали однією з ключових підстав для визнання рішення тридцятої сесії шостого скликання Решетилівської селищної ради Полтавської області від 15.07.2014 про дозвіл на виготовлення технічної документації з інвентаризації земельних ділянок громадського призначення в межах населених пунктів протиправним та його скасування, окрема ухвала, на переконання заявника, поновлює її права, за захистом яких вона зверталася до суду. Хоча окрема ухвала за своєю природою є заходом судового контролю за дотриманням законності, у даному випадку вона виступає процесуальним документом, ухваленим на користь заявника та невід`ємною частиною позитивного результату вирішення справи для неї. Самою окремою ухвалою судовий контроль вже встановлений 28.01.2016, проте суд не вжив жодних заходів для виконання цього рішення суду. Подання звіту про виконання окремої ухвали суду від 28.01.2016 поновить права заявника та утвердить правосуддя (а.с. 1-2 справа №546/230/15-а, провадження №6-а/525/2/2026).
Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.05.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання окремої ухвали суду від 28.01.2016 у справі №546/230/15-а відмовлено.
Не погодившись із зазначеною вище ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву від 14.05.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання окремої ухвали від 28.01.2016 та зобов`язати Решетилівську міську раду подати звіт до суду першої інстанції про виконання окремої ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2016 протягом одного місяця з моменту отримання копії постанови апеляційного суду. 
В апеляційній скарзі посилається на те, що факт невідповідності копії рішення його оригіналу, зафіксований в окремій ухвалі, не є просто технічним зауваженням, це викриття протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якої безпосередньо постраждала позивач. Саме ці розбіжності стали однією з ключових підстав для задоволення позову та скасування незаконного рішення від 15.07.2014. Відтак, вважає, що окрема ухвала у цій справі є невід`ємною частиною позитивного результату вирішення справи для позивача та безпосередньо стосується захисту її прав. 
Окрім цього, вважає, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення нерелевантною для даних правовідносин постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.01.2026 у справі № 490/10876/23. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 року по справі №546/230-а за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської міської ради про скасування рішення, залишити без задоволення, а ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 року по справі №546/230/15-а - залишити без змін.
Відповідно до ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судовим розглядом встановлено, що постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2016 у справі №546/230/15-а, визнано протиправним рішення тридцятої сесії шостого скликання Решетилівської селищної ради Полтавської області від 15 липня 2014 року про дозвіл на розробку технічної документації з інвентаризації земель громадського призначення в межах населених пунктів Решетилівської селищної ради та скасовано його. Стягнуто з відповідача Решетилівської селищної ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , судові витрати (судовий збір) в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. (а.с. 61, 67-69 том 2 справа №546/230/15-а, провадження №2-а/525/3/2016). Постанова набрала законної сили 23.02.2016.
28.01.2016 Великобагачанським районним судом Полтавської області постановлено окрему ухвалу, згідно якої суд звернув увагу на те, що текст оригіналу рішення не відповідає тексту рішень, які видавалися селищною радою і надані на запит суду. Так в оригіналі рішення ( п. 12 загального рішення з земельних питань) зазначено «надати дозвіл на розробку технічної документації з інвентаризації земель громадського призначення в межах населених пунктів Решетилівської селищної ради», а в копії рішення, яке було видано ОСОБА_1 та надано на вимогу суду зазначено «дати дозвіл на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок житлової та громадської забудови в межах населених пунктів на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області». Рішення або витяг, який видається селищною радою, повинні відповідати оригіналу. Суд повідомив про ці факти голову Решетилівської селищної ради Полтавської області ОСОБА_2 з метою недопущення подібних порушень в подальшому. Окрему ухвалу направлено голові Решетилівської селищної ради ОСОБА_2 , установлено місячний термін для повідомлення Великобагачанському районному суду Полтавської області про міри реагування (а.с. 62 том 2 справа №546/230/15-а, провадження №2-а/525/3/2016). Окрема ухвала набрала законної сили 03.02.2016.
22.08.2016 на адресу суду надійшов лист Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області №02-31/598 від 15.08.2016 у якому повідомляється, що відповідно до окремої ухвали у справі №546/230/15-а було винесене окреме рішення від 10.02.2016 (третя сесія сьомого скликання) (а.с. 247 том 2 справа №546/230/15-а, провадження №2-а/525/3/2016).
14.05.2026 ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з заявою в якій просила суд зобов`язати Решетилівську міську раду подати звіт про виконання окремої ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2016.
Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.05.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання окремої ухвали суду від 28.01.2016 у справі №546/230/15-а відмовлено.
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 25.05.2026, суд першої інстанції виходив з того, що окрема ухвала суду не є тим рішенням, за яким здійснюється судовий контроль в межах статті 382 КАС України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.05.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання окремої ухвали суду від 28.01.2016 у справі №546/230/15-а та перевіряючи її законність і обґрунтованість в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання ( ч. 5 ст. 249 КАС України).
Відповідно до приписів статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Також судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється шляхом оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.
Разом з цим, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Відповідно до положень ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини й умови, що сприяли вчиненню порушення.
За своєю правовою природою окрема ухвала суду є особливим видом судового рішення, за допомогою якого реалізується процесуальний механізм фіксації судом виявлених під час судового розгляду справи порушень закону (законодавства) чи недоліків у діяльності відповідних суб`єктів з метою доведення їх до відома уповноважених органів задля їх усунення та недопущення в майбутньому.
Особливістю окремої ухвали є те, що безпосередньо внаслідок її постановлення не вирішується спір або пов`язані з його вирішенням процесуальні питання. Суду надано право спрямувати дію окремої ухвали не лише на учасників справи. Її дія може бути поширена на будь-яких інших осіб, стосовно яких під час вирішення спору було виявлено порушення законодавства чи інші недоліки їх діяльності. Метою застосування такого засобу судового реагування є усунення недоліків у правозастосовчій діяльності, попередження та припинення порушень з боку державних органів та інших осіб, припинення зловживання процесуальними правами сторонами у справі тощо. Вирішення означених питань судом, насамперед, спрямоване на забезпечення принципу законності як складової частини принципу верховенства права.
Таким чином, окрема ухвала є особливим видом судового рішення, яке хоча й постановлене під час судового розгляду конкретної справи, але безпосередньо не стосується вирішення судового спору в ній та не впливає на кінцевий результат його вирішення. У такій ситуації окрема ухвала впливає на суспільні відносини автономно від судового рішення, яким вирішено спір, і не завжди стосується прав, обов`язків чи інтересів учасників цього спору.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом, при цьому, колегія суддів наголошує, що окрема ухвала суду не є тим рішенням, за яким здійснюється судовий контроль в межах статті 382 КАС України, з урахуванням чого колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.05.2026 про зобов`язання подати звіт про виконання окремої ухвали суду від 28.01.2016.
Щодо посилань апелянта на те, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення нерелевантною для даних правовідносин постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.01.2026 у справі № 490/10876/23, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції послався на вказану постанову Верховного суду в частині зазначення правової природи окремої ухвали суду, що є цілком релевантним до розглядуваних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при постановленні ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 у справі № 546/230/15-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.05.2026 по справі № 546/230/15-а - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Л.О. Фоміна   К.В. Мінаєва