Справа № 467/896/26
3/467/231/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., з участю секретаря судового засідання – Рожкової Т.М ., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілого, - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свірнево Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, адреса місця реєстрації і фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; відомості про притягнення до адміністративної відповідальності, у тому числі й протягом року, у справі відсутні,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2026 року о 17 год. 10 хв. на польовій дорозі між с. Панкратове та с-щем Костянтинівка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічний бік проїжджої частини, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ»- 21099, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що того дня він дійсно керував транспортним засобом Шевроле. Під час руху в напрямку с-ща Костянтинівка на половій дорозі допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, який рухався назустріч. 
Свої дії пояснив тим, що дорога у тому місці є вузькою і має горбки та ями, тому якби він прийняв міри для руху автомобіля під його керування правіше, то могло б мати місце перевертання автомобіля.
Вважає, що вказану подію можливо б було урегулювати на місці, однак ОСОБА_2 викликав поліцію
ОСОБА_2 , в свою чергу, пояснив суду, що 09 червня 2026 року рухався на автомобілі ВАЗ в напрямку с. Панкратове по польовій дорозі. 
Наближаючись до заокруглення дороги, помітив автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку і тримався ближче до лівої сторони дороги. В зв`язку з цим, він скерував свій автомобіль якомога правіше, наскільки це дозволяла обстановка і зупинив транспортний засіб.
Пояснив, що скерувати свій автомобіль далі вправо він не міг, через наявність там бугру та й вважав що цього буде достатньо, оскільки його автомобіль і так вже фактично виїхав за межі дороги. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 продовжив рух, не змінюючи напрямку та допустив зіткнення з його автомобілем.
Внаслідок чого обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 
Вказав, що осип скла, який утворився внаслідок пошкодження його автівки, фактично знаходився на траві з правої сторони дороги, тобто фактично на правому узбіччі, яке є зустрічним для автомобіля Шевроле. При цьому зазначив, що ширина дороги у місці ДТП є достатньою для безпечного здійснення маневру зустрічного роз`їзду.
Вважає, що ДТП сталась через неуважність ОСОБА_1 .
Суд, у свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд установив наступне.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
А положення статті 280 КУпАП зобов`язують орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі висновки, зокрема, суд має зробити на підставі доказів, як то, будь яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, й протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. (ст. 251 КУпАП).
У цьому провадженні суд зробив висновки про учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі наступних доказів.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 688472 від 09 червня 2026 року підтверджуються обставини щодо часу, місця, способу, обставин і наслідків учинення правопорушення, зокрема, у виді пошкодження транспортних засобів. 
Загалом протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту, у т.ч. й щодо зазначення у ньому статті закону, за якою належить відповідати порушнику і правил дорожнього руху, недотримання яких у даному випадку призвело до зіткнення транспортних засобів, що виключає можливість визнання його недопустимим доказом.
До протоколу також додано схему місця ДТП, яка сталась 09 червня 2026 року, та фотозображення місця ДТП з відображенням розташування транспортних засобів на місці події, у т.ч. зафіксованими пошкодженнями, які ними отримані внаслідок зіткнення, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які відображають місце розташування транспортних засобів відразу після зіткнення, у тому числі відомості щодо локалізації їх пошкоджень.
Суд вказує, що відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єкт адміністративного проступку – загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі необережності.
Матеріалами справи підтверджено, що у даному випадку водієм ОСОБА_1 було не дотримано вимоги п. 2.3.б, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Водночас, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 ПДР, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Тоді як відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Крім того, як передбачено загальними положенням ПДР України, зокрема, п. 1.5 вказаних Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод.
А особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).
Таким чином, порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3.б, 12.1,12.3 ПДР знаходились у прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме з отриманням транспортними засобами механічних ушкоджень, зокрема у виді деформації переднього лівого крила, деформації капоту та бамперу, розбиття лівої фари автомобіля ВАЗ під керуванням ОСОБА_2 .
При цьому, суд не установив у діях водія ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України, що, зокрема, слідує із схеми ДТП та переглянутого у судовому засіданні відеозапису у частині того, що автомобіль Шевроле Авео відразу після зіткнення перебував на правій стороні дороги, яка для його руху була зустрічною. 
Факт зіткнення автомобілів на правій частині дороги з вини водія ОСОБА_3 підтверджується також і даними схеми ДТП, якою зафіксоване місце осипу скла, що, власне, вказує на місце зіткнення транспортних засобів. 
Тоді як водій ОСОБА_2 рухався виключно у правій частині дороги і вживав заходів з метою уникнення зіткнення, на що вказує місце розташування його автомобіля відразу після ДТП.
З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він внаслідок порушення указаних вище вимог ПДР спричинив пошкодження автомобілю.
Тому у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
А докази, на підставі яких суд зробив такі висновки, є належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає, принаймні, протилежного судом не виявлено та іншими особами не доведено.
Будь яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.
Обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно з п.п. 1-5 ч. 1 ст. 34 КУпАП, а так само й інших обставин, які здатні вплинути на відповідальність у бік її пом`якшення, немає, так само як і обставин, що її обтяжують відповідно до переліку ст. 35 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на водія, суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує: характер учиненого правопорушення, у т.ч. й наслідки, що настали, зокрема, лише у виді матеріальних збитків, відсутність травмованих осіб внаслідок ДТП, особу самого порушника, його поважний вік і що він є пенсіонером, ступінь його вини, а саме: характер і вид порушень, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу у його мінімальному розмірі. 
Адміністративне стягнення накладається у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП.
На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню й судовий збір у розмірі 665,50 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Застосування поліцію заходів забезпечення провадження у справі, зокрема, у виді тимчасового вилучення посвідчення водія, із матеріалів справи не вбачається.
З цих мотивів, керуючись ст.ст. 7, 245, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 50 коп.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення. 

Суддя           Ірина Явіца