Справа № 487/6542/26 
Провадження № 2-о/487/172/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання Давидової А.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , прокурора Белзи Юлії Миколаївни, розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району міста Миколаєва, прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:
14.08.2026 року ОСОБА_1 звернулись до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про усиновлення.
В обґрунтування вимог заявник зазначає, що вона поставлена на облік кандидатів в усиновлювачі 08.10.2025 року за № П-12.За направленням служби у справах дітей Миколаївської міської ради, 6 серпня 2026 року де познайомилась та встановила контакт з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контакт відбувся у КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» Миколаївської міської ради у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Пінюгіної С.В. та завідуючого соматичного відділення дитячої лікарні Гапоненка М.С. 
07 серпня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей Миколаївської міської ради із заявою про усиновлення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина має юридичні підстави для усиновлення, оскільки його мати, ОСОБА_6 , покинула свого новонародженого сина в пологовому будинку одразу після народження, про що свідчить Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку або іншому закладі охорони здоров`я від 09.06.2026 року.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2026 року відкрито провадження у справі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Представник заінтересованої особи, просила заяву задовольнити.
Прокурор окружної прокуратури міста Миколаєва не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 поставлена на облік кандидатом в усиновлювачі 08.10.2025 року за № П-12. За направленням служби у справах дітей Миколаївської міської ради, 6 серпня 2026 року ОСОБА_1 познайомилась та встановила контакт з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контакт відбувся у КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» ради у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Пінюгіної С.В. та завідуючого соматичного відділення дитячої лікарні Гапоненка М.С . 
07 серпня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей Миколаївської міської ради із заявою про усиновлення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина має юридичні підстави для усиновлення, оскільки його мати, ОСОБА_6 , покинула свого новонародженого сина в пологовому будинку одразу після народження, про що свідчить Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку або іншому закладі охорони здоров`я від 09.06.2026 року.
Відповідно до частини першої статті 209 СК України дитина, покинута в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати з них батьки, інші родичі, може бути усиновлена після досягнення нею двомісячного віку. ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому на день звернення заявниці до суду передбачений законом двомісячний строк сплив.
Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00059643982, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.07.2026 року).
Так, реєстрація народження дитини - ОСОБА_8 , проведена Відділом ДРАЦС у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 19.06.2026 року №720, та складено відповідний актовий запис №288 від 09 липня 2026 року (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ). 
Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 22.07.2026 року №912 ОСОБА_9 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради від 30.07.2026 року №939 ОСОБА_4 влаштовано до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2.
Згідно з довідкою служби у справах дітей адміністрації Інгульського району від 23.07.2026 року №04.08.01-11/1172 у ОСОБА_8 є рідний брат - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він перебуває під опікою громадянки України, яка не дала згоду на його усиновлення (проживає в сім`ї опікуна за адресою: АДРЕСА_1 ).
За таких обставин передбачена частиною першою статті 210 СК України заборона щодо роз`єднання рідних братів і сестер при їх усиновленні у даному випадку не застосовується.
Згідно з медичним висновком, наданим КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, ОСОБА_11 станом на 17.06.2026 року мав діагноз: медикаментозна абстиненція у новонародженого, зумовлена наркоманією матері, церебральне збудження, відкрите овальне вікно, гіпоспадія хорди. Зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення ОСОБА_1 ознайомлена.
Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради наданий висновок про доцільність усиновлення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та про відповідність усиновлення найвищим інтересам дитини.
Зазначений висновок органу опіки та піклування свідчить про те, що під час вирішення питання щодо можливості усиновлення були враховані вік та потреби дитини, її право на виховання і розвиток у сімейному середовищі, а також особа кандидата в усиновлювачі, її особисті якості, умови проживання, можливість забезпечувати дитині належний догляд, виховання, утримання та всебічний розвиток.
Таке усиновлення сприятиме забезпеченню дитині права на виховання в сім`ї, створенню належних та стабільних умов її проживання, виховання і розвитку, забезпеченню її потреб у любові, турботі, увазі та захисті, а також відповідає основоположному принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.
Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. 
Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин першої, другої статті 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.
Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу" та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем; вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення; є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції; перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.
З матеріалів справи не встановлено обставин, передбачених статтею 212 СК України, які перешкоджають ОСОБА_1 бути усиновлювачем.
Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.
У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.
При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.
Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.
Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.
У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.
Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.
Відповідно до статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органом державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни та видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, скасовується.
Відповідно до підпункту 2.16.1 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, відповідно до рішення суду про усиновлення в актовому записі про народження змінюються відомості щодо батьків та дитини.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Враховуючи клопотання заявниці та положення частини третьої статті 314 ЦПК України, суд вважає за можливе змінити прізвище, ім`я та по батькові дитини, а також записати ОСОБА_1 матір`ю дитини.
Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади.
Таким чином, перешкод для даного усиновлення в процесі розгляду справи судом не встановлено.
Оцінивши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд враховує вік та стан здоров`я малолітнього, його потребу у постійному сімейному вихованні, догляді та піклуванні, особу заявниці, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, умови проживання, мотиви усиновлення, ставлення до виховання дитини, відсутність передбачених статтею 212 СК України обставин, які перешкоджають бути усиновлювачем, а також встановлений між заявницею та дитиною контакт.
Суд також враховує висновок виконавчого комітету Миколаївської міської ради про доцільність усиновлення та його відповідність найкращим інтересам дитини, однак оцінює питання усиновлення самостійно на підставі всієї сукупності досліджених доказів.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що усиновлення малолітнього заявницею відповідає його найвищим інтересам, забезпечить йому стабільні та гармонійні умови життя, сімейне виховання, належний догляд, утримання та розвиток, а передбачені законом перешкоди для такого усиновлення відсутні.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви.
Керуючись статтями 207-212, 218, 219, 223-225, 228, 229, 232, 233 СК України, статтями 12, 81, 293, 294, 310-314, 352, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району міста Миколаєва, прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва про усиновлення - задовольнити.
Оголосити громадянку Україну ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м. Миколаєва, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) усиновлювачем малолітньої дитини, громадянина України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни до актового запису про народження № 288 від 09 липня 2026 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;
змінити ім`я дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;
змінити по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;
матір`ю дитини записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України;
відомості про батька дитини внести відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою ОСОБА_1 , записавши батьком ОСОБА_18 , громадянина України.
Видати нове свідоцтво про народження дитини.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду про усиновлення дитини подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя    В.В.Кузьменко