Справа № 357/15136/26
3/357/4606/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2026 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський, розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Київській області Національної поліції України відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, колишнього начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Біла Церква» Управління державного контролю на кордоні Північного міжрегіонального управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, –  ОСОБА_1 ,
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області – Данилюка В. М.,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно  ОСОБА_1 .
З протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, № 47-01/266/26 та № 47-01/265/26 від 20.08.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи з 13.07.2021 до 24.01.2025 посаду начальника відділу природного інспекційного контролю «Біла Церква» Управління державного контролю на кордоні Північного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, перебуваючи на посаді державного службовця категорії «Б», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 розділу Закону, несвоєчасно 30.03.2025, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за період з 01.01.2025 по 24.01.2025, хоча повинен був подати не пізніше 23.02.2025, тобто до 00 годин 00 хвилин 24.02.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи з 13.07.2021 до 24.01.2025 посаду начальника відділу природного інспекційного контролю «Біла Церква» Управління державного контролю на кордоні Північного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, перебуваючи на посаді державного службовця категорії «Б», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 розділу Закону, несвоєчасно 08.05.2026, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності за 2025 рік (за період з 01 січня до 31 грудня 2025 року), хоча повинен був подати не пізніше 31.03.2025, тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2026, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину визнав. 
Прокурор Данилюк В. М. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримав, зазначив про наявність в діях  ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважав необхідним застосувати адміністративне стягнення щодо  ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Крім того прокурор додав до матеріалів справи письмовий висновок щодо вчинення  ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та доводи прокурора, приходить до наступного висновку. 
В судовому засіданні встановлено, що наказом Північного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні від 24.01.2025 №89-к ОСОБА_1 звільнено 24.01.2025 з посади начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Біла Церква» Управління державного контролю на кордоні Північного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (п. 7 ст. 83 Закону України «Про державну службу»).
Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_1 посада начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Біла Церква» Управління державного контролю на кордоні Північного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні відноситься до посади категорії «Б» державної служби.
Таким чином, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.
Тому, згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1, ч. 2 статті 45 Закону, приміткою до ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.
Згідно з приміткою до ст. 56 Закону посади, які належать до посад державної служби категорії «Б» відносяться до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
15.07.2021 ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений з вимогами та обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (п.10 особової картки службовця №17). 
Згідно з приміткою до ст. 172^6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до Закону України від 08.07.2022 №2381-IX «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.
Законом України від 20.09.2023 №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, визначені ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п. 1 , пп «в», «в»-«г» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до пп.2 п. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за №1965/41021, декларація при звільненні – декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 – не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за період з 01.01.2025 по 24.01.2025 (декларація при звільненні), не пізніше 23.02.2025, тобто до 00 годин 00 хвилин 24.02.2025.
Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію при звільненні, ОСОБА_1 подав 30.03.2025 о 16 год. 20 хв.
Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 дії по заповненню декларації при звільненні, останній розпочав лише 30.03.2025.
Окрім цього, абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1
ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до пп.1 п. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за №1965/41021, щорічна декларація – декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого статті 45 (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію за 2025 рік після припинення діяльності, не пізніше 31.03.2026, тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2026.
Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію за 2025 рік після припинення діяльності, ОСОБА_1 подав 08.05.2026 о 15 год. 25 хв.
Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 дії по заповненню декларації після припинення діяльності, останній розпочав лише 07.05.2026.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч.1 ст. 3 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевою самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії чи бездіяльності).
Виходячи з диспозиції частини 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевою самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації).
Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону, у тому числі вимог його статті 45 розділу VII «Фінансовий контроль».
Не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали б ОСОБА_1 вчасно подати відповідну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи позицію прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 30.03.2025 та 08.05.2026 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, встановлена показаннями в суді особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та об`єднаними матеріалами справи про адмінправопорушення, а саме: протоколами про вчинення адміністративних правопорушень № 47-01/266/26 та № 47-01/265/26 від 20.08.2026, рапортом, копією витягу з декларації, витягом послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій, копією послужного списку, присяги, зобов`язання, копією витягу з наказу № 1/25 від 01.01.2025, копією посадової інструкції, поясненнями ОСОБА_1 .
Отже, з наведених обставин, суддя вважає за необхідне визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.
Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є визнання вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, пом`якшуючою відповідальність обставиною суддя визнає визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді мінімального штрафу, тому суддя вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір 665 грн. 60 коп в дохід держави.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя | Руслан ОЗАДОВСЬКИЙ