Справа № 120/7472/26
Провадження № 2-а/127/219/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2026   м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Перевізник А.О.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив суд поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову №408331 від 10.03.2026, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити.
У позовній заяві вказував, що 14 травня 2026 року за допомогою мобільного додатка "Дія" позивач дізнався про відкриття відносно нього виконавчого провадження №81000428. Відповідно до наявної інформації, вказане виконавче провадження відкрито з метою примусового виконання постанови №408331 від 10.03.2026 про накладення адміністративного стягнення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі — ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Оскільки копію зазначеної постанови №408331 від 10.03.2026 на адресу позивача у встановленому законом порядку направлено не було та позивач не був обізнаний про її існування до 14.05.2026, строк на її оскарження пропущено з поважних причин та підлягає поновленню з моменту фактичного виявлення порушеного права. 
Одразу після появи у мобільному додатку "Дія" відомостей про відкриття виконавчого провадження №81000428, банківські рахунки позивача були заблоковані (накладено арешт на кошти) державним виконавцем у зв`язку із примусовим виконанням вищевказаної постанови №408331 від 10.03.2026. З метою з`ясування обставин справи, причин та підстав накладення адміністративного стягнення, позивач невідкладно звернувся безпосередньо до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час особистого звернення представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу було видано документ, який за своїм змістом є копією постанови №408331 від 10.03.2026.
Позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубим порушенням імперативних вимог статті 283 КУпАП через відсутність у ній обов`язкових реквізитів. А саме, не зазначено військового звання особи, яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення в умовах особливого періоду, що унеможливлює належну ідентифікацію посадової особи, перевірку обсягу її повноважень та фактичної компетенції на прийняття такого рішення; не зазначено та жодним чином не обґрунтовано дату, час, місце та конкретні обставини як нібито «вчинення», так і «виявлення» адміністративного правопорушення, що є грубим порушенням імперативних вимог КУпАП та фактично унеможливлює перевірку законності такого рішення.
Відповідно до частини 2 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Своєю чергою, положення статей 256 та 280 КУпАП зобов`язують посадову особу встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна конкретна особа у його вчиненні, а також з`ясувати час, місце, спосіб та інші істотні обставини події. Однак у фабулі оскаржуваної постанови відповідач обмежився виключно загальним та абстрактним формулюванням: « ОСОБА_1 не став(ла) на військовий облік як ВПО, без будь-якої конкретизації. Фактично постанова не містить жодного опису події адміністративного правопорушення у розумінні КУпАП, а лише декларативне твердження без зазначення об`єктивної сторони складу правопорушення.
Крім того, незазначення дати виявлення правопорушення унеможливлює перевірку дотримання процесуальних строків, передбачених КУпАП, що прямо впливає на законність притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає базовим вимогам статті 283 КУпАП щодо змісту та мотивованості індивідуального акта, не містить належного опису події адміністративного правопорушення та фактичних обставин справи, а тому є такою, що винесена з істотними і підлягає скасуванню.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності позивача, без належного та своєчасного повідомлення останнього про дату, час і місце її розгляду, що призвело до грубого порушення фундаментальних гарантій, передбачених статтею 268 КУпАП.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови №408331 від 10.03.2026, позивачу інкримінується те, що він нібито «не став на військовий облік як ВПО». Разом з тим, позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка 25.08.2025 офіційно взята на відповідний облік органів соціального захисту населення, що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №509-5003783327. Відомості про фактичне місце проживання та статус Позивача як ВПО були невідкладно внесені до Єдиного інформаційного реєстру соціальної сфери (ЄІССС).
Згідно з пунктом 33 частини 1 статті 7 Закону № 1951-VIII, відомості про внутрішньо переміщену особу прямо віднесені до переліку персональних даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ЄДРВП "Оберіг"), а стаття 14 цього ж Закону покладає на Держателя та органи ведення Реєстру обов`язок здійснювати актуалізацію бази даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та реєстрами, держателями яких є державні органи (зокрема, Міністерство соціальної політики України).
ІНФОРМАЦІЯ_3 , як орган ведення Реєстру "Оберіг" на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, з серпня 2025 року мав повну технічну та правову можливість отримати відомості про нове місце проживання та статус ВПО позивача в електронному порядку безпосередньо з державних інформаційних ресурсів. Обов`язок доведення неможливості отримання таких даних (наприклад, через відсутність технічної взаємодії) відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається виключно на відповідача.
Оскільки відомості про взяття позивача на облік як ВПО та його нову адресу містилися в офіційному державному реєстрі задовго до винесення оскаржуваної постанови (а саме з 25.08.2025), положення статті 210 КУпАП в силу прямої дії примітки до цієї статті не могли бути застосовані відповідачем.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Крім того, надав суду копії медичних документів про проходження ним неодноразово ВЛК взимку 2026 року при ІНФОРМАЦІЯ_5 та навесні 2026 року при ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно з якими, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби. Повідомив суду, що не отримував від відповідача виклику для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно довідки від 25.08.2025 №509-5003783327 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 27.02.206 №2026-0227-0918-4384-3 та свідоцтвом про хворобу від 21.04.2026 №2026-0421-1049-1438-3 підтверджується проходження ВЛК ОСОБА_1 при ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , що свідчить про те, що позивач перебував у віданні органів ТЦК та з`являвся на виклики і проходив ВЛК.
Відповідно до постанови №408331 від 10.03.2026, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн. У постанові вказано, що за результатами з’ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не став на військовий облік як ВПО (ст. 37 Закону України «Про військовий обов’язок і військову службу»), чим допустив порушення правил військового обліку.
Позивач, вважаючи вищевказану постанову протиправною, звернувся до суду із адміністративним позовом з метою захисту своїх прав.
Згідно з ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною 3 статті 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають, зокрема, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання. Військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік. У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, враховуючи в сукупності встановлені обставини справи та досліджені докази по справі, суд вважає, що за обставин того, що позивач після взяття на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Вінниці проходив неодноразово ВЛК на підставі отримання направлення, яке видається через ТЦК та СП, позивач фактично перебував у віданні органів ТЦК та з`являвся на виклики і проходив ВЛК, тому відсутні підстави стверджувати, що позивач не став на військовий облік.
Відповідач при цьому не надав суду будь-які докази, які спростовують встановлені фактичні обставини справи. Крім того, відповідач не надав суду протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 та будь-які інші докази, які підтверджують вину позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №408331 від 10.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Також суд дійшов висновку поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що про порушення свого права позивач дізнався 14 травня 2026 року за допомогою мобільного додатку "Дія" при відкритті відносно нього виконавчого провадження №81000428.
Керуючись ст.ст. 5, 72, 77, 79, 159, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №408331 від 10.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: